90 



Buske og Urter, beholde deres Blade indtil Foraaret, da 

 de saa falde af. Hos mange saadanne Planter, hvis 

 Blade blive siddende Vinteren over, viser det sig, at 

 disse i Løbet af den strænge Aarstid undergaa Farve- 

 forandringer, medens de om Foraaret atter antage deres 

 grønne Farve. Dette er først undersøgt af den berømte, 

 for faa Aar siden afdøde tyske Botaniker Hugo von 

 Mohl og i allernyeste Tid navnlig af G. Kraus. Farve- 

 skiftet beror hos nogle Planter derpaa, at Bladgrønt- 

 kornene miste deres Form og Farve, og der danner sig 

 en uregelmæssig Protoplasmamasse af rødbrun Farve inden 

 i Cellen, hvorfor ogsaa de Planter, hos hvilke dette er 

 Tilfældet, antage en mindre ren rød, snarere en brun 

 Farvetone, som f. Ex. Buxbom og Tax. Hos andre, 

 hvis Blade farve sig smukt røde paa Overfladen, som 

 Husløg og Bølle, vedligeholde derimod Klorofylkornene 

 deres Form og Farve, men der findes tillige i Cellerne 

 et afrundet, stærkt lysbrydende Legeme af smuk karmin- 

 rød Farve og hovedsagelig bestaaende af Garvestof. Til- 

 lige indtræde forskjellige Nuanceringer i selve den grønne 

 Farve derved, at Bladgrøntkornene ved alle Planter flytte 

 sig og klumpe sig sammen i det indre af Cellerne i 

 Stedet for at ligge fordelte langs med Væggene. At 

 det er den navnlig ved Udstraaling fremkaldte lave Varme- 

 grad og ikke Lyset, der er Grunden til denne Vinter- 

 farvning, fremgaar smukt dels af den Iagttagelse, Kraus 

 gjorde, at alle de Blade af Buxbom, Thuja og Tax, der 

 om Natten blev belagt med Rimfrost, ' blev forskjellig 

 farvede, medens derimod de mere beskyttede Dele for- 

 blev uforandrede, dels af de Forsøg, der anstilledes, 

 hvorved det viste sig, at den grønne Farve vendte til- 

 bage, naar afskaarne Grene anbragtes i et mørkt, men 



