111 



jeg kun vil nævne ved dens videnskabelige Navn, Acanthia 

 lectulariaf og som ingen ønsker at have til Sengekam- 

 merat. Den er imidlertid kun altfor almindelig, især i 

 de sydlige Lande, og det er visselig ikke af Fuglene , at 

 man skal vente Befrielsen for den*) En anden Art, 

 Strachia oleracea eller »den røde Tæge«, er Kaalens For- 

 bandelse. I alle sine tre Livstrin, som Larve, Nymfe og 

 fuldkomment Insekt, stikker den uophørlig Bladene med 

 sit Sugerør, forstyrrer deres Funktioner, bringer dem til 

 at gaa ud eller gjør dem ubrugelige for Mennesket. Ve de 

 Sædeplanter, som den anfalder! Dette Insekt skjuler sig 

 ikke, det arbejder ved højlys Dag, og dets skarlagenrøde 

 Liberi saa vel som dets Størrelse gjør det meget synligt; 

 men alligevel vilde man komme i Forlegenhed, hvis man 

 skulde sige mig, hvilke Fugle der bekrige det. Jeg 

 kjender ingen**). Men man tænke sig ogsaa Tæger! 

 De ere ganske vist ikke meget appetitlige ! 



Jeg overspringer de andre planteædende Slægter af 

 de Halvvingedækkedes Familie, eftersom de ikke synder- 

 lig interessere Ager- eller Havedyrkningen, alene med 

 Undtagelse maaske af Tingis ipyri , et meget smukt og 

 meget lille Insekt, der undertiden beskadiger Pæretræet 

 ved at stikke dets Blade, uiider hvilke det opholder sig. 

 Jeg kommer saa til Bladlusene, som Alverden kjender, 

 og til Skjoldlusene, som ligeledes ere - temmelig be- 

 kjendte. Hvad skal jeg kunne sige, som man ikke alle- 

 rede véd, om det ubehagelige i at blive overfaldet af- de 

 førstnævnte? Hvo kjender ikke deres skadelige Virknin- 



*) Ganske vist, men det lyder noget søgt at forudsætte Muligheden 

 af en slig Tanke. (R.) 



") Hallers anførte Fortegnelse meddeler kun et eneste Tilfælde: 

 1 Tæge funden i Maven paa en Stær. (R.) 



