114 



bringe til at gaa ad; men til sidst gaa de fra disse 

 over paa andre, der ikke endnu ere syge, og forstyrre 

 deres Velvære. Deres overordentlige Frugtbarhed gjør 

 dem paa samme Tid meget farlige, og til at befri sig 

 for dem maa man ikke regne paa Fuglenes Hjælp, thi 

 den er aldeles intet værd. 



Til de Halvvingedækkede kan man knytte Slægten 

 Blærefod (Thrips)^ der spiller en undertiden meget 

 hetydelig Rolle i de Tilskikkelser, der ramme Ager- 

 bruget. T. physapus trænger ind i Æble- og navnlig i 

 Pæretræernes Blomsterknopper og gjør dem golde ved at 

 forstyrre deres Forplantningsredskaber. Thr. cerealium 

 lever og formerer sig i forskjellige Græsarters Blomster, 

 endog i Hvedens, og det, den ødelægger af vordende 

 Korn, er undertiden meget betydeligt. Hvad formaa 

 Fuglene mod disse spinkle, næppe synlige Insekter, der 

 ere mindre end en halv Linje lange og altid skjulte? 

 Aldeles intet! 



IV. 



Vi komme nu til de Tovingedes Orden, der 

 omfatter en overordentlig Mængde Arter, som befolke 

 Luften og vise sig overalt. Til dens første Gruppe høre 

 de besværlige Myg og Galmyggene (Cecidomya), der ere 

 saa talrige, at Indbildningskraften viger tilbage derfor. At 

 opregne de Planter, paa hvilke de leve, og de mange 

 Slags Skade, som de foranledige, vilde være et meget 

 vidtløftigt Arbejde og ligge uden for min Opgave. Jeg 

 maa indskrænke mig til at anføre to Arter: C. nigra 

 udvikler sig som Larve i Pærer, der nylig ere dannede, 

 og bestrør Pæretræernes Fod med disse spæde Frugter; 

 Hvedemyggen (C. tritici), der er langt mere at frygte, 



