117 



Her have vi altsaa en af de talrigste Ordener, som 

 leverer Fuglene den dem behageligste og rigeligste Føde, 

 men som dog kun indbefatter et meget lille Antal af 

 skadelige Arter; thi jeg kan ikke hertil regne de Fluer, 

 som udklækkes i Svampe , dem, der lægge Æg paa vore 

 Kjødspiser, og som en Smule Paapasselighed kan beskytte 

 os imod, dem, der afføde Osteormene, eller dem, der 

 beskadige nogle Blade af Sellerien eller Rødbeden. Jeg 

 har derfor været berettiget til at paastaa, at de skade- 

 lige Arter kun udgjøre en meget lille Del af det hele, 

 og at de insektædende Fugle finde et tilstrækkeligt An- 

 tal uskadelige Smaafluer, paa hvilke de kunne mætte sig 

 uden at gjøre os nogen synderlig Tjeneste derved. 



Sommerfuglenes Orden er ligesom de Tovingedes 

 meget omfattende, men vi have meget mere at beklage 

 os over ved den. Som fuldkommne Insekter tilbringe 

 enkelte af dem de faa Timer eller Dage, de have at leve 

 i, uden at æde, og de andre suge Honning af Blom- 

 sterne, de sukkerholdige Safter af Træerne osv., saaledes 

 at vi i denne Tilstand ikke have noget at frygte af dem 

 umiddelbart; men adskillige ere farlige dels ved deres 

 Instinkt, ved hvilket de saa sikkert bedømme de Forhold, 

 under hvilke de skulle lægge Æg, dels ved deres Frugt- 

 barhed, og i begge Tilfælde ved de Larver, der udgaa af 

 deres Æg. — Lad os hurtig gjennemgaa de Arter, der 

 gjøre os mest Fortræd, og se, hvad de have at frygte 

 af Fuglene! 



I den store Afdeling Dagsommerfuglene ser jeg 

 i saa Henseende kun Hvidsværmerne. Pieris hrassicæ 

 og napi, disse »hvide Sommerfugle« , som man ser flyve 

 i Haverne, ere Kaalens Fjender. Det er under dens 



