127 



saiDinentrængte. Ingen af Blomsterne have Blomster- 

 dækker, og Hunblomstpartiet er derfor egentlig en Sam- 

 ling af Støvveje, ligesom Hanblomstpartiet er en Samling 

 af Støvdragere, der dog ordne sig i Grupper paa tre. 



Før Blomstringen er Hylsteret aldeles tæt tillukket 

 om Kolben, og det saa fast, at det er umuligt at aabno 

 det uden at gjøre Vold og Brud paa det. Naar Blom- 

 stringen skal finde Sted, aabner det sig imidlertid af sig 

 selv. Tidlig om Morgenen begynde Randene at vige ud 

 fra hinanden og tillade os at kaste et Blik inden for; 

 henimod Middag er Aabningen langt større, og om 

 Aftenen Kl. 5 — 6 er Hylsteret saa vidt aabnet, som det 

 overhovedet bliver (Figur 1, A). Samtidig kommer Kolben 

 mere og mere til Syne, idet den dels pludselig begynder 

 at voxe, dels tillige bøjer sig frem af det baadformede 

 Hylsterblad. Det mærkeligste er imidlertid, at det hele 

 af Hanblomster og golde Organer bedækkede Parti under 

 Blomstringen udvikler en, som man vil faa at høre, 

 meget betydelig Varme, saa betydelig, at den ikke blot 

 kan mærkes af Termometret , men ligefrem er meget 

 følelig, naar man lægger Haanden paa Kolben. Allerede 

 ved Middagstid er Varmen 1 — 2^ C. højere end Luftens; 

 mellen Kl. 1 — 3, da Luften opnaar sin største Varmegrad, 

 er Kolbens Varme allerede 3 — 5*^ højere, men medens 

 Lufttemperaturen fra nu af synker, indtil den næste Dag 

 bryder frem , bliver Kolbens Varme ved at stige og 

 naar Kl. 6| — 7 om Aftenen sit Højdepunkt. Jeg har 

 da maalt en Varmegrad i Kolben af indtil 37|^ C. 

 under en Lufttemperatur af 19^ C; altsaa var Kolben 

 18 J^ varmere end Luften ! Dette er den største Forskjel, 

 som jeg under de tre Regntider, i hvilke jeg har haft 

 Lejlighed til at iagttage denne Plante, har bemærket 



