137 



afkølende Momenter ere overvejende over de opvarmende. 

 Kun hos saadanne store Blomster, som Victoria'^, eller 

 hvor saa mange Blomster dynges sammen som hos Aroi- 

 deerne, opnaaes et kjendeligt Resultat. De interessante 

 Varmefænomener hos de nævnte Planter maa saaledes 

 i enhver Henseende parallelliseres med Varmefænomenerne 

 i de spirende Bygdynger. 



Vi maa imidlertid gaa endnu langt videre her, i det 

 vi maa sige, at der af enhver Plante eller Plantedel for- 

 bruges fri Ilt og udskilles Kulsyre, naar den skal trives, 

 hvad Saussure allerede i Begyndelsen af dette x'\ar- 

 hundrede viste ved Forsøg, og at der derfor ogsaa i 

 enhver Plante finder en Varmeudvikling Sted. Vi kunne 

 endog ved Hjælp af fintfølende (termoelektriske) Apparater 

 paavise den i de Organer, hvor Væxten er kraftigst, 

 saasom Knopper, der ere i Løvspring, og fortrinsvis 

 Endeknopperne, Frugter, som ere i F'ærd med at modnes, 

 o. s. V. Det er dog kun en Varmeforhøjelse, der maales 

 i Tiendedele af en Grad Celsius. 



Der skrives saa ofte om, og fortælles saa ofte, at 

 Planterne i Modsætning til Dyrene »indaande« Kulsyre 

 og »udaande« Ilt, i det de af den optagne Kulsyre 

 beholde Kulstoffet som Næring og udskille Ilt; herfra 

 skulde dog Svampene og de ikke grønne Dele af Planten 

 (altsaa navnlig Blomsterne) være undtagne, og om Natten 

 skulde ogsaa de grønne Dele »aande« lig Dyrene, hvor- 

 for det tilraades ikke at holde Blomster i sit Soveværelse. 

 Hermed hænger det nu saaledes sammen. 



Ingen Plante eller Plantedel kan leve, hvor den ikke 



* 



har Ilt til sin Raadighed; kun i en iltholdig Atmosfære 

 kan den voxe og dens Stofskifte foregaa; i en iltfri 

 Atmosfære dør den. Bevægelserne i dens Protoplasma høre 



