143 



Da det viste sig, at paa faa Undtagelser nær alle var 

 modtagelige for Koppesmitten, saa gjaldt det for en 

 Selvfølge, at ethvert Menneske én Gang i sit Liv maatte 

 vente at blive angrebet af denne alvorlige og saa ofte 

 dødelige Sygdom, og da Lejligheden til Smitte næsten 

 altid var til Stede — det gamle Ordsprog: »For Kjærlig- 

 hed og Kopper slipper man sjælden fri« er et Vidne 

 derom — skete det hos de allerfleste Mennesker allerede 

 i Barndommen. Derfor var Kopperne især en Børne- 

 sygdom og kaldtes Børnekopper, men de anfaldt lige saa 

 let voxne, som indtil da havde undgaaet Smitten. 



Man gjør sig vanskelig nogen Forestilling om, hvor 

 stort et Tab af Menneskeliv Koppesygdommen har tilføjet 

 Evropa. I denne Verdensdel, hvis gjennemsnitlige Folke- 

 mængde i forrige Aarhundrede er anslaaet til 160 Millio- 

 ner, døde aarlig 400000 Mennesker af Kopper ,•- ja man 

 har beregnet, at der i en Menneskealder bortreves 15, 

 i et Aarhundrede 45 Millioner af dette Onde. Alene i 

 Frankrig døde i det 18de Aarhundrede aarlig 30000 

 Mennesker af Kopper; i Preussen i et enkelt Aar 1796 

 af en Befolkning paa 7 Millioner 26646. Hvor Syg- 

 dommen én Gang havde faaet Fodfæste i civiliserede 

 Lande, døde i Gjennemsnit fra en Fjerdedel til en 

 Tredjedel af de syge; ja i enkelte Epidemier døde endog 

 indtil 70 og flere af 100 angrebne. 



Her i Danmark, hvortil Sygdommen skal være kom- 

 men Aar 1671 *), rasede den med den samme Styrke 



*) 1 Følge Hebra, som anser det for godtgjort, at Koppernes 

 første Optræden i Tyskland indtraf 1493, da de indslæbtes fra 

 Holland ved Kejser Maximilians Landsknægte. Mansa (»Folke- 

 sygdommenes og Sundhedsplejens Historie i Danmark«) omtaler 



