163 



andet Leveaar ere saa hyppige. Da en Mængde Børn 

 vakcineres paa denne Tid, ligger det saa nær at antage 

 et Aarsagsforhold mellem Indpodningen og Sygdommen, 

 at man ikke kan forundres over, at ængstelige Forældre 

 dele denne Opfattelse. Men Kirtelsyge og engelsk Syge 

 var før Vakcinationens Indførelse lige saa hyppige som 

 nu og anfalde lige saa vel uvakcinerede. Desuden saa 

 man i tidligere Tid, at selve Koppesygdommen netop 

 ofte gav Anledning til Udvikling af disse Lidelser hos 

 Børnene, en Egenskab, som den deler med Mæslinger 

 og Skarlagensfeber. Kokopperne vise just ogsaa derved 

 deres uskyldige og godartede Karakter, at man ikke 

 med Rette kan tilskrive dem nogen saadan Indflydelse. 



Muligheden af, at en Sygdomsgift (Syphilis) i enkelte 

 Tilfælde kan overføres med Vakcinen fra det ene Barn 

 til det andet, lader sig derimod ikke absolut nægte, og 

 dersom det var noget, som skete blot nogenlunde hyppig, 

 vilde det være et alvorligt Vaaben mod Vakcinationen, 

 at noget saadant overhovedet kunde ske. Imidlertid er 

 det kun ganske faa Tilfælde af denne Art, der ere be- 

 kjendte siden Vakcinationens Indførelse. Deres Tal er 

 saa ringe, at en Statistik derover næsten ikke er mu- 

 lig; blandt 12000 Vakcinationer i Prags Børnehospital 

 traf saaledes Stejner ikke et eneste saadant Tilfælde. 

 Dertil kommer, at sligt slet ikke kan ske uden stor 

 Uforsigtighed fra Lægens Side; denne har i saa Hen- 

 seende en Række Forsigtighedsregler at iagttage, som 

 udelukke al Fare: at han ikke benytter Lymfe af Børn 

 under 3 Maaneder eller af voxne, at han udspørger 

 Forældrene om Børnenes Helbred o. a. Hvis man af 

 den Grund, at sligt er muligt, vilde forkaste Vakcina- 

 tionen, handlede man derved lige saa uforsvarligt, som 



11* 



I 



