176 



giver rigelig Mængde af Asparaginkrystaller. Bringer man 

 derefter friskt Vand i Apparatet, finder man, naar Diffusionen 

 har varet tilstrækkelig længe, atter i dette betydelige Mængder 

 af Asparaginkrystaller, som man kun behøver at tørre med 

 Filtrerpapir og omkrystallisere én Gang for at faa dem 

 aldeles rene. 



Endelig er det ogsaa bragt i Forslag at anvende Diffusions- 

 Metoden til Analyser af 01 , navnlig for at bestemme 

 Sukkermængden i dette, hvortil man endnu ikke har nogen 

 fuldstændig sikker Metode. En afvejet Mængde af det 01, 

 der skal undersøges, bringes altsaa i Diffusions- Apparatet, og 

 efter faa Dages Forløb finder man Sukkeret i Vandet, ad- 

 skilt fra KoUoidstofferne , der ledsagede det i Øllet, og det 

 kan nu bestemmes kvantitativt med største Nøjagtighed. 

 Saaledes synes ogsaa Spørgsmaalet om Øllets Sukkermængde 

 at skulle finde sin endelige Løsning ved Diffusions-Analysen. 



De krystallisable Stoffer, der gaa gjennem Pergament- 

 papiret, vise imidlertid ogsaa indbyrdes en ulige Diffusions- 

 evne, og navnlig vise saadanne krystallisable Stoffer, hvis 

 Opløsninger ere af klæbrig Beskaffenhed, som f. Ex. Sukker, 

 den i mindre Grad end de, hvormed dette ikke er Tilfældet, 

 som f. Ex. mange Salte. Paa dette Forhold har Dubrun- 

 faut grundet et Apparat, som han kalder ^^0 smogene^ ,, og 

 som benyttes i Runkelrosukker-Fabrikkerne for at fjærne en 

 stor Del af de fremmede Salte, som findes i de forskjellige 

 Siruper og navnlig i „Melassen", den sidste Sirup, der 

 ikke vil give mere krystallisabelt Sukker. Aarsagen hertil 

 er ikke Mangelen paa krystallisabelt Sukker i Melassen, 

 men den store Mængde Salte, som findes deri, og som have 

 den uheldige Egenskab, at de forhindre omtrent 3| Gang 

 deres Vægt Sukker fra at kunne krystallisere. Uden at. 

 Saltene udskilles vil Melassen ikke kunne nydes, da den faar 

 en ubehagelig Smag af disse. I sin ^^Osmogene'-'- lader nu 

 Dubrunfaut paa lignende Maade som i Grahams „Dia- 

 lysator" Vand og Melasse indvirke paa hinanden gjennem 

 en Væg af Pergamentpapir, men da det er store Mængder 

 Melasse, der skulle behandles, sker dette i et kombineret 

 Apparat og under saadanne Forhold, at de to Vædskers 

 Virkning paa hinanden fremmes saa meget som muligt. 

 Selvfølgelig gaar der altid en mindre Mængde Sukker over i 

 Vandet tillige med Saltene, men Hovedmængden bliver tilbage 

 % den rensede Melasse og kan udvindes deraf. (A. B.) 



(Til Dels efter Vogels »Skizzen aus der Natur u. Technik.) 



