179 



mærksomhed, og da fortrinsvis de to Slægter Atta og Eciton. 

 Den første Slægt, yl/^a eWer Oecodoma, de bladskærende 

 Myrer, hører til Sydamerikas mest fremtrædende Dyre- 

 former og har ogsaa fra gammel Tid været omtalt i 

 Beskrivelserne af disse Lande. De ere, som Bates 

 siger, en stor Plage for Brasilianerne, ja i nogle Egne ere 

 de saa almindelige, at al Agerdyrkning næsten er umulig, og 

 overalt høres der Klager over »denne Pest.« Med Hen- 

 syn til deres Talrighed og Virkningerne af deres Anfald 

 paa Træerne i Nicaragua siger Belt: »Træerne staa helt 

 bare, i det blot Bladenes Midtribber og faa takkede 

 ujævne Bladstumper ere ladte tilbage. Naar jeg spurgte 

 i Nicaragua, hvorfor der ikke her eller der fandtes Frugt- 

 træer, hed det: »Det kan ikke nytte at plante dem. 

 Myrerne æde dem op.« Naar man staar ved Tuerne og 

 ser Myrestier udgaa efter alle Kompassets Streger, alle 

 fulde af ivrige Arbejdere, som slæbe paa deres Bladbyrder, 

 og naar man, saa langt Øjet kan skjelne deres smaa 

 Skikkelser, ser Skare efter Skare bevæge sig hen imod 

 Centralpunktet og forsvinde i Boets talrige Tunnelpassager, 

 saa faar man af disse rastløst arbejdende Skarer uvil- 

 kaarlig det Indtryk, at ingen Skov kan modstaa saadanne 

 Angribere, eller at dette kun er muligt for en tropisk 

 Vegetation. Dog er der et Forhold, som ogsaa kommer 

 her i Betragtning, at mange Træer i Skovene ere beskyt- 

 tede mod Anfald ved at deres Løv smager Myrerne ilde 

 eller ikke er passende for dem, eller ved at de have andet 

 særegent Forsvar. Ingen af de hjemlige Træer ere Myrerne 

 saa behagelige som mange fremmede; thi de hjemlige 

 eller indenlandske Træer, som var dem behagelige, have 

 de alt faaet udryddede, hvis Træerne ikke ere under- 



12 



