196 



Ligesom Myrerne overhovedet se Hærmyrerne ikke 

 godt, og det er derfor navnlig ved Hjælp af Lugtesansen, 

 at de finde Vej og holde Trop. Belt fortæller saaledes, 

 hvorledes han en Gang saa en Kolonne Hærmyrer stanse 

 og en Forsamling af tolv Stykker (de ledende Aander?) 

 staa lidt afsides og ligesom raadslaa. Pludselig forlod 

 en af de tolv Konklavet og løb i den største Hast op ad de 

 skraa Vægge af en Indskæring uden at stoppe ; andre af 

 de tolv fulgte efter, men løb kun et kort Stykke frem, 

 vendte saa om, men fortsatte derpaa i den første Ret- 

 ning. De fulgte aabenbart Pionerens Spor og gjorde 

 det kj endeligt for Hovedarmeen eller slog Vej for den. 

 Da Belt afbrød Sporet ved at skrabe Lerjorden bort, 

 hvorover det gik, kom Vej slagerne fuldkomment i Vilde- 

 rede, stansede ved den afskrabede Del og gjorde korte 

 Kredsløb, indtil de atter fandt den første Myres Spor, 

 hvorpaa de med største Sikkerhed løb frem og tilbage 

 paa det for at fortsætte Vejslagningen. Da de var 

 naaede op over Toppen af Indskæringen, trængte de ind 

 i en Kratskov med god Jagtgrund, og nu gik der i Hast 

 Bud til den ventende Hovedarmé, som i en sluttet Ko- 

 lonne kom styrtende op ad Skraaningen og ind i Krattet. 



Disse Hærmyrer føre et rastløst Liv, og deres Boliger 

 ere ganske temporære; Belt mener, at samme Bolig ikke 

 holdes længere end 4 til 5 Dage, og Bates har endog- 

 saa aldrig kunnet opdage nogen saadan. Belt siger, at 

 Boligerne ere i hule Træer eller faldne Stammer med 

 mange Huller, og at han paa saadanne Steder har trufi'et 

 disse Hærmyrer samlede i tætte Klynger som en stor 

 Bisværm, naaende fra Loft til Gulv og udgj ørende mindst 

 3 Kubikalen samt indeholdende hundrede Tusender af In- 



