197 



divider, uagtet mange Kolonner var ude paa Hærtog. 

 Midt igjennem Myresværmen førte rørformede Gange ind 

 til Centrum, og her igjennem passerede de Myrer, som 

 bragte Bytte hjem. 



Da Hærmyrerne beholde samme Bolig i saa kort en Tid, 

 maa de idelig opsøge sig nye, og mange af de Tog, man 

 træfifer paa i Skovene, ere saaledes hvad man kunde kalde 

 Karavaner. Til Forskjel fra en Armé vandrer en saa- 

 dan Karavane i mere sluttede Rækker, naturligvis bærende 

 sine Æg, Larver og Pupper med sig. Længden af en 

 Karavane er ogsaa større, ofte en 100 Alen, og paa Si- 

 derne af den ses enkelte løbende i modsat Retning af 

 Hovedstrømmen, stoppende af og til og rørende med Føle- 

 hornene ved de fremadilende Myrer, bringende saaledes 

 uden Tvivl en fælles Forstaaelse til Veje mellem alle My- 

 rer. Hovedmassen af Karavanens Myrer ere smaahovede 

 Arbejdere, men mellem dem findes, i et Forhold af 1 til 

 20, storhovede Individer, som alle trave tomhændede om- 

 kring i Udkanterne. De ere let kjendelige ved deres 

 hvide skinnende Hoved og træffes i regelmæssige Mellem- 

 rum ligesom Underofficerer i et marcherende Regiment Sol- 

 dater. Bringes der Uorden i Rækkerne, ændre de ikke 

 deres Stillinger og springe heller ikke frem eller ere saa 

 rede til Kamp som deres smaahovede Kammerater. Sol- 

 dater, i Lighed med Termitternes, kan det ikke være; thi 

 hverken ere de saa krigerske som de smaa, ikke heller 

 kunne de bide eller knibe med deres uhyre store, for- 

 drejede Kindbakker. Efter Bat es's Mening, men som 

 det forekommer mig ikke meget rimeligt, skulle de lige- 

 som de storhovede Arbejdere hos de bladskærende Myrer 

 være et indirekte Forsvarsmiddel, i det de forfølgende 



