199 



større, hvis det havde været menneskelige Væsener, og 

 det for at møde en Fare, som blot kunde høre til de 

 sjældneste Tilfælde'^). Blandt Centralamerikas Myrer 

 sætter jeg Eciton (Hærmyrerne) højest i Intelligens og 

 saaledes i Spidsen for Articulaterne , derefter komme 

 Gedehamse og Bier og derpaa de øvrige Hvepser. Den 

 Anskuelse er for nylig fremsat, at blandt alle Dyr staa 

 Myrerne Mennesket nærmest i deres ' sociale Forhold. 

 Dersom vi kunde lære deres underfulde Sprog, vilde vi maa- 

 ske finde, at de selv i sjælelig Udvikling komme Menne- 

 sket nærmest. Jeg skal dernæst fortælle to andre Exem- 

 pler paa disse Myrers Evne til at ræsonnere. Jeg saa 

 en Gang en bred Kolonne forsøge at passere en smul- 

 rende, næsten lodret Skraaning ; de vilde kun være komne 

 langsomt frem, og mange vilde være styrtede ned, hvis 

 ikke adskillige blandt dem, som havde faaet godt Hold, 

 havde dannet en Bro, ad hvilken Hovedkolonnen marche- 

 rede. — En anden Gang passerede de et Vandløb ad en 

 smal Gren, ikke tykkere end en Pennepose. De gjorde nu 

 den oprindelige Bro 3 Gange saa bred, ved at et Antal 

 af Myrerne klamrede sig til Siderne af Broen, saa at 

 Kolonnen kunde passere over, 3 — 4 Mand høj. Kan man 

 paastaa, at saadanne Insekter ikke ere i Stand til at 



*) At en Myre faar en Lerklump paa Hovedet maa sikkert anses 

 for et meget sjældent Tilfælde; derimod hører det til Hverdags- 

 begivenhederne, at Myrer ile hjem til Boet og søge Bistand 

 enten for at bringe en funden Skat, af Sukker f. Ex., i Sikkerhed 

 eller bringe Kammerater Understøttelse, uden at vi kunne antage, 

 at der hver Gang behøves en udførligere Beretning om Skattens 

 Størrelse eller Kammeratens Nød for at bevæge nogle af de 

 hjemmeværende Myrer til at følge med tilbage til Stedet. 



