205 



Huber lod sig saa meget lettere lede til Antagelsen 

 af dennes Tilstedeværelse, som han ved Braaden og My- 

 rernes voldsomme Adfærd forklarede Muligheden af, at 

 den lille og smækre Amazonmyre kunde overvinde de 

 store og sværtbyggede Myrer, hvis Boer den angreb. 



Forel bemærker angaaende dette Punkt, at Huber 

 med Rette lægger Vægt paa Dyrets yoldsomhed, »raen«, 

 føjer han til, »jeg begriber ikke, at han lige saa vel som 

 Ebrard*) har overset den næsten udelukkende Brug, som 

 Amazonmyrerne gjøre af deres spidse Kindbakker til at 

 gjennembore deres Fjenders Hjærne og til at bringe dem 

 til at give Slip, eller til den Rædsel, som den simple 

 Trusel indgyder Fjenderne; denne Manøvre er saa kon- 

 stant, at den ikke kan undgaa nogen, som iagttager en 

 Expedition af Amazonmyren f. Ex. mod Tunnelmyren 

 (Formica cunicularia ell. rufibarhis). Paa Grund af Kind- 

 bakkernes Bygning er det ganske umuligt for Amazon- 

 myren at klippe et Lem af Fjenden; den kan ikke en 

 Gang klippe Hovedet af en død Fjende. Derfor kan den 

 heller ikke tage fat i en Fjendes Ben, men den søger 

 stedse at hugge sine Kindbakker i dens Krop. Endelig 

 adskiller Amazonmyren sig fra alle andre Myrer ved et 

 blindt individuelt Mod, som forleder den til Handlinger 



stikkende eller braadførende Myrer, afvige vel ogsaa med Hensyn 

 til deite Organ fra deres Type, men den Slags Afvigelse, som 

 viser sig i Mangelen eller Reduktionen af et Organ, er meget al- 

 mindelig, hvorimod et vigtigt Organs Fremkomst vilde være et 

 Brud paa det typiske; eller med andre Ord, har Amazonmyren 

 Braad, er Braaden intet typisk Organ, intet typisk eller karak- 

 teristisk Skjelnemærke blandt Myrerne. 

 *) Ebrard, »Nouvelles observations sur les Fourmis«, Geneve 1861; 

 anden Udgave, »Etudes des moeurs des Fourmis«, Geneve 1864. 



