206 



af uhørt Dristighed. En enkelt Amazonkriger, som sæt- 

 tes midt ind i en fjendtlig Myrehob, søger slet ikke at 

 fly, som alle andre Myrer gjøre, men springer om til 

 højre og til venstre og gjennemborer Hovedet paa en 10 

 til 15 Fjender, indtil den selv gribes og bukker under 

 for Fjendernes Masse. Forunderligt nok, naar en Armé 

 af disse Myrer rykker frem i sluttede Geledder, vise de 

 et ganske andet Slags, meget mere beregnende Mod og 

 vide meget godt at trække sig tilbage eller bøje af, naar 

 en Fare truer; den enkelte Kriger fjærner sig saa lidt 

 som muligt fra de andre og flygter, saa snart den ser 

 sig omringet af for mange Fjender«. 



Den sidst omtalte Opførsel af Amazonmyrerne er nu 

 slet ikke saa forunderlig, thi den stemmer med det og- 

 saa af Forel andensteds fremhævede Forhold, at Myrer 

 altid ere modigere, naar de enten ere nær deres Bo eller 

 vide sig i Nærheden af Venner, fra hvem de kunne vente 

 Bistand; og ligesom der fortælles om de amerikanske 

 Hærmyrer, at disse paa deres Udfart holde bedre sammen 

 og bedre kunne finde Vej end paa Hjemturen, saaledes 

 beretter Forel ogsaa om Amazonmyrerne, at de, naar 

 de vende belæssede hjem, kun ligesom tænke paa at 

 komme snarest mulig i Sikkerhed med deres Bytte uden 

 at søge eller yde deres Kammerater Hjælp. Det før om- 

 talte ubændige Krigermod maa derimod snarest betragtes 

 som en Arten egen Svaghed eller Sygdom, som ikke blot 

 paakommer dem, naar de pludselig befinde sig imellem 

 en Hob Fjender, men som de ogsaa kunne betages af under 

 en ordinær Kamp, saa de formelig kunne faa Bersærker- 

 gang og angribe baade Fjender og Venner, ja endogsaa 

 deres tro Trælle, naar de søge at berolige dem eller 



