214 



Som bekjendt ere Amazonmyrerne ikke de eneste 

 evropæiske Myrer, som have Trælle, men ogsaa hos en 

 Art af de egentlige Skovmyrer, nemlig den blodrøde 

 Skovmyre (Form. sanguinea )^ finder man om end langt fra 

 altid eller i saa stort Antal trællende Minermyrer og 

 brune Skovmyrer. I Bygning ligner ogsaa den blodrøde 

 Myre de andre Skovmyrer, og saaledes ere deres Kind- 

 bakker lige saa vel mejseldannede og vel skikkede til alt 

 Arbejde. Der er derfor ingen Nødvendighed til Stede for 

 den blodrøde Myre til at holde Trælle; den kan undvære 

 Trællenes Hjælp. 



Den Hurtighed og Ilterhed og det Mod, som kommer 

 Amazonmyren saa vel til Pas, udmærker ogsaa den blodrøde 

 Myre, men i øvrigt er Maaden at fægte og plyndre paa en 

 Del forskjellig. Allerede Huber har givet en udmærket 

 Fremstilling af disse Myrer, og da ogsaa Bergsøe i sin 

 før omtalte Afhandling har optaget en Del af denne, 

 kunne vi her nøjes med at give en kort Oversigt over 

 de vigtigste Forskjelligheder. Da Trællene kun ere af 

 underordnet Betydning for dem, gaa de kun sjælden ud 

 paa Røvertog, ikke oftere end en to til tre Gange om ^ 

 Aaret; Togene gaa dernæst for sig om F^ormiddagen, ikke 

 mellem Kl. 2 — 5 om Eftermiddagen som Amazonmyrernes. 

 De drage ogsaa frem i smaa Hobe , uden Orden , kun 

 staaende i Forbindelse med hverandre ved Ordonnanser. 

 Ville de derfor gjøre en Razzia og ere komne til et 

 passende Myrebo, stanser den første Hob, indtil der er 

 samlet tilstrækkeligt Mandskab. Efterhaanden som de 

 forskjellige Hobe arrivere, lægge de sig i Blokade, hver 

 foran sin Aabning af det fjendtlige Bo, og paa én Gang 

 styrte de nu alle op paa Tuen af Boet. Minermyrerne, 



