221 



til at stikke, om ikke med samme Virkning, som de nys 

 nævnte større Arter; Arten udmærker sig i øvrigt ved 

 Dronningens og Hannens uforholdsmæssige Størrelse lige 

 over for Arbejderen. Af de to smaa Arter, Myrm. acer- 

 vorum og tuhenim , findes den første rundt om i Landet 

 og bygger i smaa Kolonier i Træer og Stubbe, den anden 

 er som sagt kun funden én Gang under en Sten paa 

 Klipperne ved Allinge. 



Endelig er der at omtale de to sidste Arter, som 

 begge leve som Husvenner hos andre Myrer. Den ene 

 af dem, Mijrm. nitidula eller Westwoodii, findes paa for- 

 skjellige Steder her i Landet i den -almindelige røde 

 Skovmyres store, flere Fod høje Tuer; men for at faa 

 fat i den maa man sigte Myretuen med dens Beboere 

 og øvrige Indhold, og at dette just ikke er et ganske 

 roligt Arbejde, vil enhver, som har lidt Kjendskab til 

 disse Myrer, let forstaa. Det gaar endda an at fare 

 op paa Tuen og der at fylde Soldet; men naar man saa 

 begynder at ryste dette, og Myrerne dels kravle om paa 

 Hænderne, dels søge at komme langs Benene op under 

 Klæderne for at anbringe deres Kindbakker og indsprøjte 

 deres Gift, saa kommer snart et Tidspunkt, hvor man, 

 navnlig paa en hed, solvarm Dag, i Desperation kaster 

 Soldet fra sig og søger at fri sig for de nærgaaende smaa 

 Krabater. Man kan længe nok binde til for Hænder og 

 Fødder, Myrerne skulle nok vide at finde ei* eller anden 

 Aabning, hvorigjennem de kunne trænge ind og give 

 deres Nærværelse til Kjende, og ere de først komne ind, 

 bliver man ofte meget vanskelig af med dem. Mig er 

 det i det mindste hændet, at jeg efter at være kommen 

 hjem fra en saadan Undersøgelse og efter et Par Miles 



