227 



(»afskyr stadig Selvbefrugtning«, i det alt er lagt til Rette 

 saaledes, at Insekterne under deres travle Færden over- 

 føre Støvet fra én Blomst til en andens Ar; man kunde 

 derfor fristes til at antage, at bestemte Insekter var 

 udrustede til at arbejde i bestemte Blomster, hvor de 

 samtidig kunde hente deres Føde og udføre Fremmed- 

 bestøvningen; men saaledes gaar det ikke til i Naturen. 

 Det samme Insekt besøger de forskjelligste Blomster; hos 

 nogle finder det strax ved det første Forsøg, at der intet 

 er at udrette, derfor se vi f. Ex. Ærtens Blomster ganske 

 forladte af Insekterne og overladte til at bestøve sig selv ; 

 hos andre kan det hente Honning eller Støv, uden at det 

 gjør Blomsten den ringeste Tjeneste til Gjengjæld, medens 

 dette kan være Tilfældet med den Plante, der staar lige 

 ved Siden af; én Form kan, naar man undersøger den 

 ved Hjælp af Kniv og Lupe , se ud til at være indrettet 

 til Fremmedbestøvning ved Insekternes Hjælp, men lægger 

 man omhyggelig Mærke til den under Blomstringstiden, 

 ser man næsten ikke et eneste Insekt sætte sig paa dens 

 Blomster, og dog bærer den gode spiredygtige Frø; en 

 anden Form, der har stor Lighed med denne, kan besøges 

 af talrige Insekter, og man kan overbevise sig om, at de 

 virkelig udføre Fremmedbestøvningen til Gavn for Planten; 

 den maa altsaa besidde visse Tillokkelsesmidler, der 

 bevirke, at Insektet under sin Flugt bliver opmærksom 

 paa den eller paa Grund af tidligere Erfaringer fra en 

 lignende Blomst véd, at det her kan finde, hvad det 

 søger. Resultatet af de nyere Undersøgelser gaar netop 

 i denne Retning. Efter omhyggelig at have bestemt 

 alle de Insekter, der besøge en Blomst^ og sammenlignet 

 Talrigheden af Besøgene hos nær staaende Former, har 



15* 



