245 



tonisk Filosofi bevarede paa Grund af deres lettere og 

 mere oppustede Beskaffenhed og gik saa i Arv til os, 

 medens solidere Ting sank til Bunds og næsten gik i 

 Glemsel.« 



De af Demokrit opstillede Læresætninger aaben- 

 bare, at han var en afgjort Modstander af dem, der 

 udledte Naturfænomenerne af Gudernes Luner. De ere 

 i Korthed følgende: 1. Af intet kommer intet. Intet, 

 der er til, kan tilintetgjøres. Alle Forandringer skyldes 

 Forbindelser og Adskillelser af Molekuler. 2. Intet sker 

 ved Tilfælde. Enhver Begivenhed har sin Aarsag, af 

 hvilken den med Nødvendighed følger. 3. De eneste 

 existerende Ting ere Atomerne og det tomme Rum , alt 

 andet er en blot Formening. 4. Atomerne ere uendelige 

 i Antal og uendelig forskjellige i Form; de støde sammen, 

 og de deraf opstaaende Sidebevægeiser og Omhvirvlinger 

 ere Begyndelser til Verdener. 5. xllle Tings Forskjeliig- 

 heder afhænge af Forskjeiligheder mellem deres Atomer 

 i Antal, Størrelse og Forbindelsesmaade. 6. Sjælen be- 

 staar af frie, glatte og runde Atomer, der ligne Ildens. 

 Disse ere de mest ^bevægelige af alle. De gjennemtrænge 

 det hele Legemes Masse, og af deres Bevægelser opstaa 

 Livsfænomenerne. — Demokrits Atomer ere saaledes 

 enkeltvis uden Sansefornemmelse ; de forene sig under 

 mekaniske Loves Tvang; og ikke alene organiske Former, 

 men ogsaa Sansningen og Tankens Fænomener ere Re- 

 sultatet af deres Forening. 



Hin store Gaade, »den fortrinlige Maade, hvorpaa 

 en Del af en Organisme er tilpasset efter den anden og 

 efter Livsvilkaarene«, særlig udpræget i det menneskelige 

 Legemes Bygning, gjorde Demokrit intet Forsøg paa 



