248 



Arbejde og Resultater; derfor kan Naturvidenskaben ikke 

 fyldestgjøre alle hans Naturs Krav. Men Historien om 

 de Anstrængelser, der ere blevne gjorte for at tilfreds- 

 stille disse Krav, kunde med et almindeligt Udtryk be- 

 tegnes som en »Vildfarelsernes Historie« — hvor da 

 Vildfarelsen bestaar i at tillægge det Fasthed, som er 

 omskifteligt, som forandrer sig, eftersom vi forandre os, 

 som er sanselig raat, naar vi ere sanselig raa, og som, 

 efterhaanden som vor Fatteevne udvides , bliver mere 

 abstrakt og ophøjet. I et stort Punkt var Epikurs 

 Aand kommen til Klarhed. Han hverken søgte eller 

 ventede, her eller hisset, nogen personlig Fordel af sit 

 Forhold til Guderne. Og det er ganske vist saa, at 

 Tænkningens Renhed og Højhed kan fremmes ved An- 

 skuelser, i hvilke ingen Fordel af denne Art spiller nogen 

 Rolle. »Dersom jeg ikke«, sagde en stor Mand en Gang 

 til mig, »havde den Tro, at der lever en Fornuft i det 

 indre af alle Ting, vilde mit Liv paa Jorden være utaa- 

 leligt. o Den, der ytrede disse Ord, faar i mine Tanker 

 ikke et uædlere, men et ædlere Præg ved den Omstæn- 

 dighed, at det var Trangen til en etisk Harmoni her i 

 Livet og ikke Tanken om personlig Fordel hisset, der 

 fremkaldte hans Bemærkning. 



Halvandet Aarhundrede efter Epik ur s Død skrev 

 Lucretius*) sit store Digt »Om Tingenes Natur«, i 

 hvilket han. Romeren, med overordentlig Varme udviklede 

 sin græske Forgængers Filosofi. Han ønsker at vinde 

 sin Ven Memnius for Epikurs Skole, og om endskjønt 

 han ingen Belønninger i et kommende Liv har at tilbyde, 



*) Født Aar 99 før Krislus. 



