251 



gyndte Vivisektionerne. Kort sagt, det gamle Græken- 

 lands Videnskab havde allerede renset Verden for de 

 fantastiske Forestillinger om Guddommen, der virkede 

 lunefuldt gjennem Naturfænomener. Den havde afrystet 

 hin ufrugtbare, »alene ved Hjælp af Aandens indre Lys« 

 arbejdende Forsken, der forgjæves havde søgt at undvære 

 Erfaringen og naa en Kundskab om de sidste Grund- 

 aarsager. I Stedet for tilfældig Iagttagelse havde den 

 indført Iagttagelse med bestemt Formaal; Instrumenter 

 blev anvendte for at understøtte Sanserne, og den viden- 

 skabelige Metode var for en stor Del bleven fuldstændig- 

 gjort ved Foreningen af Induktion og P^xperiment. 



Hvad standsede da den sejrrige Fremrykning? Hvorfor 

 blev Videnskabsaanden tvungen til at ligge brak som en 

 udtømt Jordbund i næsten to Aartusender, inden den 

 atter kunde erhverve sig de fornødne Betingelser for 

 Frugtbarhed og Styrke? Bacon har allerede sagt os en 

 Grund; Whewell tilskriver denne Stilstandsperiode fire 

 Aarsager: Tankens Formørkelse, Trældomsaanden, Intole- 

 rancen og Begejstringen i Sindene; og han giver slaaende 

 Exempler paa hver af dem*). Men disse Ejendommelig- 

 heder maa atter have haft deres Aarsager, der laa i 

 Tidsforholdene. Rom og de andre af Kejserrigets Byer 

 var faldne i sædelig Forraadnelse. Kristendommen var 

 fremtraadt, prædikede Evangeliet for de fattige og prote- 

 sterede ved et maadeholdent, om ikke asketisk Levned 

 praktisk imod Tidens Ryggesløshed. De ældste kristnes 

 Lidelser og den overordentlige Sindsløftelse, der gjorde 

 det muligt for dem at triumfere over de djævelske Pinsler, 



*) »Histoiy of the Inductiye Sciences«, 1ste Bind. 



