254 



Tankekreds igjennem hans Livs bedste Aar — for ikke 

 at tale om Mangel paa naturlige Anlæg i hin Retning — 

 maatte gjøre ham snarere mindre end mere skikket til 

 at behandle teologiske og historiske Spørgsmaal. Goethe 

 havde allerede grundfæstet sin Storhed som Digter og 

 gjort positive Opdagelser i Naturhistorien, da han udgav 

 sin i)Farbenlehre(f, et Skrift, der vakte stor Opsigt blandt 

 Tysklands Malere, og i hvilket han forsøgte at kuld- 

 kaste Newtons Farveteori, som han fandt saa øjen- 

 synlig urimelig , at han ansaa dens Forfatter for en 

 Charlatan og angreb ham i et dertil svarende heftigt 

 Sprog. Paa Naturhistoriens Omraade havde Goethe 

 virkelig gjort betydelige Opdagelser, og vi have Grund 

 til at antage, at hvis han havde ofret sig fuldstændig 

 til denne Videnskabsgren, kunde han i den have naaet en 

 Storhed, der vilde svare til den, han naaede som Digter. 

 I Henseende til skarp Iagttagelse, til Opdagelse af Ana- 

 logier, hvor fjærne de end kunne synes, til Klassifikation 

 og Samstilling af Kjendsgjerningerne efter de udfundne 

 Analogier besad Goethe overordentlige Evner. Disse 

 Bestanddele af den videnskabelige Forskning have ogsaa 

 deres Betydning for Digterarbejdet. Men paa den anden 

 Side kan en Mand, der er saa rigt begavet i Retning af 

 Naturhistorien, næsten være berøvet al Begavelse for, 

 hvad der i strængere Forstand kaldes de fysiske og 

 mekaniske Videnskaber. Dette var Tilfældet med Goethe. 

 Han kunde ikke formulere bestemte mekaniske Sætninger, 

 han kunde ikke se det mekaniske Ræsonnements tvingende 

 Kraft, og paa Omraader, hvor et saadant Ræsonnement 

 er den højeste Magt, blev han en ren Lygtemand for 

 dem, der fulgte ham. 



