264 



af Atomernes Uforanderlighed: »Vi vide, at naturlige 

 Aarsager ere i Virksomhed, der arbejde paa at forandre, 

 maaske til sidst at tilintetgjøre alle Jordens og det hele 

 Solsystems Forhold og Former. Men om end i Løbet af 

 Aarhundreder Katastrofer have fundet Sted og endnu 

 kunne finde Sted i Himlene, om end gamle Systemer 

 kunne opløses, og nye udvikles af deres Ruiner, saa for- 

 blive dog de mindste Smaadele, af hvilke disse Systemer 

 ere opbyggede — Grundstenene i det materielle Verdens- 

 hele — ubrudte og uskadte. 



Halvfemsindstyve Aar efter Gassendi fik Læren om 

 legemlige Redskaber, som den kan kaldes, en overordentlig 

 Betydning ved dens Behandling af Biskop Butler, der 

 i sit berømte Skrift »Analogy of Religion« fra sit eget 

 Standpunkt og med vidunderlig Skarpsindighed udviklede 

 en lignende Tanke. Han øver endnu sin Indflydelse selv 

 paa store Aander, og det vil derfor lønne sig at dvæle 

 et Øjeblik ved hans Anskuelser. Han gjør den skarpeste 

 Adskillelse mellem vort virkelige Jeg og vore legemlige 

 Redskaber. Han bruger ikke, saa vidt jeg erindrer, 

 Ordet Sjæl, muligvis fordi dette Udtryk i hans Tid var 

 og i flere Menneskealdere havde været saa forslidt. 

 Men han taler om »Livskræfter« , »Iagttagelsesevner«, 

 »bevægende Kræfter«, »Selvet« i samme Betydning som 

 den, hvori vi bruge Udtrykket Sjæl. Han dvæler ved 

 den Kjendsgjerning, at Lemmer kunne skilles fra Legemet, 

 og dødelige Sygdomme angribe det, og Aandens Klarhed 

 dog næsten lige til Dødsøjeblikket forblive den samme. 

 Han henviser til Søvn og Besvimelse, hvor »Livs- 

 kræfterne« ere ophævede midlertidig, men ikke for be- 

 standig. Han mener, at vi lige saa let kunne tænke os 



