266 



mænd imellem dem. Disputten kunde gaa for sig paa 

 følgende Maade : 



»)Hvis man prøver Deres Højærværdigheds Anskuel- 

 ser ved Hjælp af den aandelige For e stillin gskraft, ville 

 de efter manges Mening frembyde en stor, maaske uover- 

 stigelig Vanskelighed. De taler om »Livskræfter«, »iagt- 

 tagende eller fornemmende Evner« og om et »Selv«; 

 men kan De i Tanken danne Dem noget Billede af en 

 eneste af disse Funktioner eller Kræfter skilt fra den 

 Organisme, gjennem hvilken den antages at virke? Prøv 

 Dem selv ærlig og se, om De besidder nogen Evne, 

 der sætter Dem i Stand til at danne Dem en saadan 

 Forestilling! Det sande Selv har sin lokale Bolig i 

 enhver af os ; naar det saaledes er knyttet til et vist Sted, 

 maa det da ikke tillige besidde en vis Form? Og i saa 

 Fald hvilken? Har De nogen Sinde for et Øjeblik kunnet 

 tænke Dem den? Naar et Ben amputeres, deles Legemet 

 i to Dele; er det sande Selv nu i dem begge eller kun i den 

 ene? Thomas Aquinas kunde maaske svare: i begge; 

 men De ikke, thi De paaberaaber Dem den Bevidsthed, der 

 er til Stede i den ene af de to Parter, for at bevise, at 

 den anden er et fremmed Stof. Er Bevidstheden da et 

 nødvendigt Element i det sande Selv? Hvis den er det, 

 hvad siger De da om det Tilfælde, hvor hele Legemet 

 er berøvet Bevidsthed? Hvis den ikke er det, af hvad 

 Grund nægter De da, at det adskilte Lem kan besidde 

 nogen Del af det sande Selv? Det forekommet mig 

 meget besynderligt, at De i hele Deres fortræffelige 

 Bog (og ingen kan mere beundre dens besindige Kraft 

 end jeg) aldrig en eneste Gang omtaler Hjærnen og 

 Nervesystemet. De begynder ved den ene Ende af 



