274 



i Kunst og Videnskab.« Disse Ord lade os føle vort 

 Fremskridt: de maa forekomme Biskoppens Efterfølgere 

 i Nutiden noget skimlede*). Det er næppe nødvendigt 

 at sige Dem, at siden hans Tid har Naturforskerens 

 Omraade udvidet sig overordentlig — i det blandt andet 

 hele den geologiske Videnskab med dens forbavsende 

 Aabenbaringer om Livet paa Fortidens Jord er bleven 

 skabt. De gamle Forestillingers Strænghed har mildnet 

 sig. Almenheden er efterhaanden bleven overbærende mod 

 den Tanke, at ikke i sex Tusend, ikke i tresindstyve 

 Tusend, ikke i sexhundrede Tusend Aar, men i Æoner, 

 der omfatte utalte Millioner af Aar, har denne Jord 

 været Skuepladsen for Liv og Død. Klippernes Gaade 

 er bleven løst af Geologen og Palæontologen, lige fra 

 de subkambriske Dybder indtil de Bundfældninger, der 

 dynge sig op paa Nutidens Havbunde. Og paa Bladene 

 i denne Stenbog er der, som De véd, prentet Bogstaver, 

 tydeligere og sikrere end de, der ere skrevne med Hi- 

 storiens Blæk, Bogstaver, der føre Tanken tilbage til 

 Fortidsdybder, i Sammenligning med hvilke de Perioder, 

 der tilfredsstillede Biskop Butler, ophøre at have nogen 

 Synsvinkel. Nu véd enhver dette , og enhver indrømmer 

 det; men da disse videnskabelige Sandheder første Gang 

 forkyndtes, fandt de højrøstede Anklagere, der ikke alene 

 udskreg deres videnskabelige Grundløshed, men tillige 

 deres Fordærvelighed i etisk og religiøs Henseende: 

 første Mosebog havde fremstillet Sagen paa en anden 



Rigtig nok ikke alle, thi der er Kirkefædre, der endog nu tale 

 om Jordens Stenskorpe som lige saa meget Bygningsmateriale, 

 der Ted Skabelsen er lagt til Rede for Mennesket. Visselig Yar 

 det paa Tide, at denne løse Tale fik Ende. 



