278 



fremstillede deres nøje samstemmende Anskuelser om 

 denne Gjenstand for »det linnéiske Selskab«. 



Disse Afhandlinger blev i 1859 efterfulgte af den 

 første Udgave af »Arternes Oprindelse«*). Alle 

 store Ting have en langsom Fødsel. Kopernikus 

 grundede, som jeg sagde Dem, i tre og tredive Aar over 

 sit Arbejde. Newton havde i næsten tyve Aar Tanken 

 om Gravitationen i sit Hoved; i tyve Aar dvælede han 

 ligeledes ved sin Opdagelse af Differentialregningen, og 

 han vilde uden Tvivl have vedblevet i al Stilhed at tænke 

 herover, havde han ikke mærket, at Leibnitz var ham 

 paa Sporet. Darwin grundede i to og tyve Aar over 

 Problemet om Arternes Oprindelse og vilde vist nok være 

 vedbleven dermed, havde han ikke fundet, at Wallace 

 arbejdede i samme Retning**). Et sammentrængt, men 

 righoldigt og kjærnefuldt Udtog af hans Arbejder blev 

 Følgen. Bogen var paa ingen Maade let at læse, og 

 maaske ikke en i hver Snes af dem, der den Gang angreb 

 den, havde læst den helt igjennem eller formaaede at 

 erkjende dens Betydning, hvis de havde***). Jeg siger 

 ikke dette for at nedsætte dem, thi der var i hine Dage 

 nogle virkelig fremragende Videnskabsmænd , der var 

 fuldstændig hævede over den Ophidselse, som saa let 



*) Det vil næsten være overflødigt at erindre vore Læsere om de 



Udtog af dette Værk, som ere givne her i Tidsskriftet (1863), eller 



om de talrige senere Artikler om denne Sag fra begge Sider, 



som dette Tidsskrift har Indeholdt. (R.) 



**) Herr Wallace har i denne Sag — i sit Forhold til Darwin — 



udvist den højeste Grad af Hensynsfuldhed. 

 ***) Taleren tænker her sikkert ikke paa de Naturforskere, der be- 

 kæmpede den, men paa Filosoffer, Teologer osv., mellem hvilke 

 den navnlig i England vakte stort Røre. (R.) 



