282 



pen for Føden indtræder atter, og de, paa hvem den 

 heldige Egenskab er bleven nedarvet i rigest Maal, ville 

 ganske sikkert sejre. Det er let at se, at vi her have 

 Opdyngningen af de for Individet gavnlige Erhvervelser 

 endnu strængere gjennemført end ved Husdyrene; thi 

 uheldige Exemplarer blive ikke alene ikke kaarede af 

 Naturen, men de tilintetgjøres. Dette er, hvad Darwin 

 kalder »den naturlige Kaaring«, der »wirker ved Bevaring 

 og Ophobning af smaa nedarvede Afvigelser, der hver 

 for sig ere til Fordel for det bevarede Væsen,« Med 

 denne Tanke gjennemtrænger og syrer han det uhyre 

 Forraad af Kjendsgjerninger, som han og andre have 

 indsamlet. Vi kunne ikke, uden vi lukke vore Øjne af 

 Frygt eller Fordom, undgaa at se, at Darwin her har, 

 ikke med indbildte, men med virkelige Aarsager at gjøre; 

 heller ikke kunne vi undgaa at bemærke, hvilke uhyre 

 Forandringer der vil kunne frembringes ved »)den naturlige 

 Kaaring« i Perioder, der ere tilstrækkelig lange. Hver 

 enkelt Tilvæxt for sig kan maaske ligne det, som Mate- 

 matikerne kalde et »Differential« (en uendelig lille Stør- 

 relse), men bestemte og store Forandringer kunne øjen- 

 synlig frembringes ved »Integrationen« af disse uendelig 

 smaa Størrelser i en, praktisk taget, uendelig Tid. 



Hvis Darwin ligesom Bruno forkaster Forestil- 

 lingen om en Skabermagt, der handler paa menneskelig 

 Vis, saa er det visselig ikke, fordi han er ubekjendt 

 med de utallige fortrinlige Tilpasninger, paa hvilke denne 

 Forestilling om en overnaturlig Kunstner har støttet sig. 

 Hans Bog er et Lager af de mest forbavsende Kjends- 

 gjerninger af denne Art. Læs for Exempel den vidunder- 

 lige Iagttagelse, som han anfører efter Dr. Kriiger, at 



