291 



Tilpasninger til sidst den Fuldkommenhed, som den be- 

 sidder hos Falken og Ørnen. Paa samme Maade gaar 

 det med de andre Sanser; de ere særlige Dififerentie- 

 ringer af et Væv, der oprindelig var ubestemt følende 

 over det hele. 



Efterhaanden som Sanserne udvikles, erholde Orga- 

 nismens Tilpasninger til dens Omgivelser en Udvidelse i 

 Rummet, hvorved Erfaringernes Man gfoldiggj øreise og 

 en tilsvarende Forandring i Adfærd er Følgen. Afpas- 

 ningerne udvides ogsaa i Tiden, i det de udstrække sig 

 over bestandig større Mellemrum. I Forbindelse med denne 

 Udvidelse i Rum og Tid tiltage Afpasningerne ogsaa i 

 Særegenhed og sammensat Beskaffenhed, i det de gjen- 

 nemgaa de forskjellige Grader af ubevidst Liv og fort- 

 sætte sig ind paa Forstandens Omraade. Meget slaaende 

 ere Spencers Bemærkninger om Følesansens Indflydelse 

 paa Forstandens Udvikling. Den er saa at sige alle 

 Sansers Modersmaal, paa hvilket de maa oversættes for 

 at være Organismen til Nytte. Heri ligger dens Vigtig- 

 hed. Papegøjen er den forstandigste af alle Fugle, og 

 dens Følesans er ogsaa størst; ved Hjælp af denne 

 Sans erholder den en Kundskab, som er uopnaaelig for 

 Fugle, der ikke kunne bruge Fødderne som Hænder. 

 Elefanten er det klogeste af alle Pattedyr, og Grund- 

 laget for denne Klogskab er dens Føleevnes Udstrækning 

 og Finhed og den heraf følgende Erfaringernes Forme- 

 relse, som den navnlig skylder sin Snabels vidunderlige 

 Tillempelighed. Dyr af Katteslægten ere af lignende 

 Grunde klogere end Hovdyrene, hvilket dog for Hestens 

 Vedkommende for en Del opvejes ved Besiddelsen af 

 følsomme, til Gribning indrettede Læber. Hos Primaterne 



19* 



