292 



(Aberne o. d.) gaar Udviklingen af Forstanden og Ud- 

 viklingen af Føleredskaberne Haand i Haand. Hos de 

 mest intelligente af de menneskelignende Aber finde vi 

 Føleevnens Omfang og Finhed i høj Grad forøget, hvor- 

 ved der aabnes Dyret nye Hovedveje til Kundskab, 

 Mennesket kroner Bygningen, ikke alene i Kraft af sin 

 umiddelbare Evne til Arbejde med Haanden, men ved 

 den ham aabnede umaadelig vidtstrakte Erfaringskreds 

 gjennem Opfindelsen af Nøjagtigheds-Instrumenter, der 

 tjene som Hjælpe-Sanser og Hjælpe-Lemmer. Vexel- 

 virkningen mellem disse faar en smuk Fremstilling og 

 Forklaring. Hin lutrede Forstandsbegej string, som jeg 

 før gjorde opmærksom paa hos Darwin, mangler nem- 

 lig heller ikke hos Spencer. Hans oplysende Exempler 

 ere undertiden fremstillede med en overordentlig Klar- 

 hed og Kraft, og af hans Stil ved saadanne Lejligheder 

 kan man slutte, at Nerve-Ganglierne hos denne Forstan- 

 dens Apostel undertiden ere Sædet for en begyndende 

 poetisk Gjennembævning. 



Det er en Kjendsgjerning af den højeste Betydning, 

 at Handlinger, hvis Udøvelse fra først af udfordre endog 

 smertelig Anstrængelse og Overvejelse, kunne ved Vane 

 gjøres avtomatiske. Et Vidnesbyrd herom er for Ex- 

 empel Barnets Langsomhed med at lære Bogstaver og 

 den Lethed, hvormed Manden læser, i det hver Bog- 

 stavgruppe, der danner et Ord, øjeblikkelig og uden 

 Anstrængelse smelter sammen til en eneste Forestilling. 

 Et andet Exempel er Billardspilleren, hvis Haand- og 

 Øjemuskler, naar han naar Fuldkommenhed i sin Kunst, 

 blive ubevidst samvirkende. Atter et andet Exempel: 

 Musikeren, der ved Øvelse sættes i Stand til at sammen- 



