304 



ogsaa i denne Time. Og saa groteske i Forhold til 

 videnskabelig Dannelse som mange af disse Jordens 

 Religioner have været og ere — saa farlige, ja ødelæg- 

 gende som mange af dem utvivlsomt have været for frie 

 Mænds dyrebareste Rettigheder og atter vilde være, hvis 

 de kunde — vil det dog være klogt at erkjende dem 

 som Ytringer af en Kraft, der vel bliver skadelig, hvis 

 den faar Lov til at trænge sig ind paa Kundskabens 

 Omraade, over hvilket den ingen Magt har, men som fri- 

 sindet Tænkning kan føre til herlige Resultater paa Fø- 

 lelsens, der er dens egentlige Virkekreds. Det er for- 

 gjæves at bekæmpe denne Kraft i den Tanke at kunne 

 tilintetgjøre den. Hvad vi derimod skulle bekæmpe, 

 indtil Døden, om nødvendigt, det er ethvert Forsøg paa, 

 paa dette Hang, der er en Grundbestanddel i Menneskets 

 Natur, at grunde et System, der øver et despotisk Herre- 

 dømme over hans Forstand. Jeg har ingen Frygt for, 

 at noget saadant lader sig iværksætte. Videnskaben har 

 allerede i nogen Grad gjennemsyret Verden, og den vil 

 stadig gjennemsyre den mere. Jeg vilde anse Viden- 

 skabens milde Lys, naar det bryder ind over Irlands*) 

 Ungdom og gradvis tiltager, indtil det bliver fuldt Dag- 

 lys, for et sikrere Værn mod et hvilket som helst For- 

 stands- eller Aandstyranni, der kunde true denne 0, 

 end Fyrsters Love eller Kejseres Sværd. Hvad Grund 

 have vi til Frygt? Vi stred og vandt Slaget endog i 

 Middelalderen: hvorfor skulde vi da tvivle om Udfaldet 

 af et Sammenstød nu? 



Det vil erindres, at Foredraget blev holdt i Irland. 



