329 



en lang Beskrivelse. Vi ville kun henlede Opmærksom- 

 heden paa, at Insektet er vingeløst, men forsynet med 

 Øjne*) og væbnet med en kolossal Sugesnabel. Dets 

 Farve er grøngul eller brungul, dets Størrelse omtrent 

 I Linje i Længde og | Linje i Bredde; de vise sig derfor 

 for det uvæbnede Øje, naar dette ikke er ualmindelig 

 skarpsynet, kun som et gult Støv, og for at opfatte 

 dem skarpere maa man tage Forstørrelsesglasset til 

 Hjælp. Disse Insekter ere paa en vis Maade Hunner, 

 d. V. s. de lægge Æg, men disse befrugtes ikke af nogen 

 Han; der finder ingen Parring Sted, og de høre altsaa 

 for saa vidt ind under Begrebet »Ammer« i dets 

 naturhistoriske Betydning. I denne Skikkelse træffer 

 man dem hele Sommeren igjennem, ikke paa Rødderne 

 af de sygeste Stokke, thi dem have de allerede forladt, 

 men paa dem, der staa i nogen Afstand derfra og endnu 

 se friske og fyldige ud. Hver af disse uægte Hunner 

 eller »Ammer« lægger omkring sig en lille Bunke af 



de selvfølgelig let kunne blive forvexlede med selve Drue-Rod- 

 lusens vingede Kuld; formodentlig er denne Fejltagelse netop 

 begaaet af Lichtenstein, som antager Kermcs-Egens Phijllo- 

 xera for identisk med Vinstokkens, hvis vingede »Amme« (se 

 det følgende) skulde tage Plads paa Egen og der afføde det 

 kjønnede Kuld. Det er ikke uden Analogi fra andre Bladlus- 

 Arter, at visse Generationer bebo én Planteart, andre en anden. 

 Var det Tilfældet her — som det dog ikke synes at være — 

 vilde Sagen jo blive mere indviklet, og det vilde se galt ud for 

 Syd-Frankrigs fattige Egeskove, som Vinavlerne naturligvis vilde 

 forlange omhuggede i det hele Samfunds Tarv for at overskære 

 Phylloxera'ens Livstraad. Vi komme senere tilbage til Egens 

 Phylloxera ved Slutningen af denne Afhandling. 

 *) I Følge Riley ere disse Øjne oprindelig sammensalte af flere 

 Tavler, men simplificeres, altsom Dyret bliver ældre, ved Hud- 

 skifterne, saa at de til sidst kun ere sammensatte af 3 Smaaøjne. 



