339 



Hvor Sygdommen endnu er i sin Begyndelse og 

 dens Optræden isoleret, er det naturligvis meget godt at 

 oprykke og brænde de angrebne Vinstokke; dog maa 

 man erindre, at man ved dette »radikale« Middel kun 

 standser dette ene Angreb og ikke hindrer Vinhaven 

 i at blive udsat for et nyt i Morgen; og at man maa gaa 

 saa grundig til Værks, at man virkelig faar alle de 

 angrebne Stokke og deres Rødder op og Jorden fuld- 

 stændig desinficeret, saaledes at man ikke lader en eneste 

 af sine næsten mikroskopiske Fjender blive tilbage, og 

 dette har naturligvis i Praxis sin Vanskelighed. En 

 Forsigtighedsregel, som ikke maa forsømmes, er først at 

 vande Jorden godt med giftige Vædsker, da Arbejderne 

 ellers paa deres Redskaber og Fodtøj ville overføre 

 Smitten til de endnu ikke angrebne Dele af Vingaarden*). 

 Et fuldstændig probat Middel er at sætte Vinhaven 

 under Vand om Vintren; taaler Drue-Rodlusen det end en 

 kort Tid, viser Erfaringen dog, at den holder det ikke 

 ud, naar det varer en Maaned; men dette Middel lader 

 sig selvfølgelig kun anvende paa faa Steder; paa alle de 

 Vinhaver, der ligge terrasseformig op ad Bjærgene, er 

 det uanvendeligt. 



Man har ogsaa tilraadet at plante omkring og 

 mellem Vinstokkene andre Planter, for hvilke Druerod- 

 lusen enten havde saa stor en Modbydelighed, at den 

 lod sig fordrive deraf, eller omvendt en saa stor For- 



') Som Exempel paa, hvor letsindig man selv i Frankrig har 

 baaret sig ad, anfører »Tidsskrift f. Havevæsen«, at der i Paris 

 1874 blev afholdt en stor Udstilling af Drueklaser og Vinstokke, 

 hvortil der blev sendt Prøver ogsaa fra de angrebne Egne, uden 

 Anvendelse af præventive Forholdsregler. — Som en saadan an- 

 befaler Riley at give de Vinstokke, Stiklinger o. s.v., der forsendes 

 fra mistænkte Steder, et Bad af Sæbelud. 



22* 



