340 



kjærlighed, at den holdt sig til dem og lod Vinstokkens 

 Rødder være i Fred. Tanken kan være snild nok, men 

 saa længe man slet ingen Planter kjender af den sidste 

 Klasse og ikke har bestemte Erfaringer med Hensyn til 

 dem af første, som man har foreslaaet (Hamp, Belladonna, 

 Pigæble, Baldrian, Tobak, Kamelblomster o. s. v.), synes 

 man nærmest at kunne henregne den til de unyttige Ind- 

 fald. Endnu mindre lønner det sig at spekulere over 

 Stoffer, som kunde indsprøjtes i Vinstokken (f. Ex. 

 Kvægsølvsalte, Terpentin) og derved forgive Snyltedyret, 

 eller som man kunde indbringe i Vinstokken gjennem 

 Rødderne ved- at vande disse med dem; man vil snarere 

 forgive Planten end Dyret paa denne Maade. 



Stenkulstjære har vist sig at være et godt Middel 

 saa vel til at forebygge Angrebet som til at standse det. 

 Man kan forhindre de vingede Phylloxerers Afkom fra at 

 krybe langs ned ad Stammen til Rødderne ved om Foraaret 

 og Efteraaret at indsmøre Stammen med Stenkulstjære og 

 omgive den for neden, hvor den gaar over i Rødderne, 

 med en Blanding af Stenkulstjære og Jord. I Stedet for 

 Stenkulstjære kan man ogsaa bruge Stenolie eller en 

 Blanding af grøn Sæbe og svovlsurt Kobberilte (Kobber- 

 vitriol). Det allersimpleste er at omgive Vinstokken 

 for neden med lidt rent Sand, thi gjennem det gaa Rod- 

 lusene ikke. Dette sidste Middel synes ogsaa med Held 

 at maatte kunne anvendes mod de Hærskarer af vingede 

 og uvingede Phylloxerer, som paa smukke, varme Dage 

 vandre hen over Jordens Overflade for at opsøge friske 

 Vinstokke, men som man ogsaa kan komme til Livs ved 

 mange andre Midler, naftaholdige eller svovlholdige 

 Pulvere, Insektpulver, Oversprøjtning med Stenolie o. s. v. 

 Det har ligeledes vist sig meget virksomt at nedgrave 



