363 



side, og som tidligere vare uvirksomme, i Arbejde: de 

 begynde at afsondre en Saft, men først, saa snart de ere 

 komne i Berøring med det kvælstofholdige Legeme, først 

 de nærmeste, saa, efterhaanden som kvælstofholdig Vædske 

 kommer i Berøring med andre, alle fjærnere, og inden for 

 de to sammenlukkede Bladhælvter, der vides ud fra hin- 

 anden, dannes der en Art temporær Mave, fyldt med en 

 slimet, farveløs og stærkt syrlig*) Vædske, der kan være 

 saa rigelig, at Draaber falde ud, naar Bladet skæres op. 

 At denne Saft ikke fremkommer blot af det forraadnede 

 Dyr, fremgaar deraf, at den begynder at dannes, endnu 

 inden Dyret er dødt. I de 1 — 2 — 3 Uger, i hvilke Bla- 

 det holder sig lukket, bliver nu det indesluttede Kjød, 

 Brusk, Æggehvide o. s. v. opløst, naar det ikke er til Stede 

 i for store Stykker, og er det et Insekt, der er fanget, 

 er der, naar Bladet aabner sig igjen, ikke andet tilbage 

 end de ufordøjelige kitinagtige Dele, — alt det, som 

 lod sig opløse, er opsuget af Bladet. At Kjertierne tillige 

 have Opsugningsevne, viser sig jo nemlig tydelig af den 

 forskjellige Virkning, som kvælstofholdige og ikke-kvælstof- 

 holdige Legemer have paa dem ; det bevises yderligere af, 

 at Celleindholdet i de Kjertier, der have været i Berøring 

 med fordøjeligt Stof, forandres og bevæger sig paa samme 

 Maade som hos Soldug. 



Dionæa er ikke saa stor en Æder som Drosera; 

 mange Blade kunne ikke holde mere end ét Maaltid, an- 

 dre to til tre; men der hengaar altid længere Tid end 

 hos Soldug, inden de kunne tage et nyt Maaltid, ja i 

 Tiden nærmest efter et ere de ikke en Gang pirrelige. 



Dog ikke nok hermed, at Fordøjelsesprocessen i 



*) En anden Iagttager angiver, at der er Myresyre til Stede. 



