367 



afsondre en Slim, der er saa klæbrig, at man undertiden 

 kan trække den ud i fine Traade paa 18 Tommers Længde; 

 mange Insekter liænge fast ved dem (paa et Blad har 

 man fundet endog 30), ligeledes Frø, Blomsterstøv og 

 smaa Blade f. Ex. af Lyng. Skjønt vi nu ere komne 

 ind i en anden Familie, der i det naturlige System staar 

 meget langt fra Solduggene, træffe vi dog nøjagtig de 

 samme Fænomener ved disse kj ertiede Blade som hos 

 hine, nemlig at døde Dyr og andre kvælstofholdige Dele 

 incitere Kjertierne til stærkere Afsondring, men ufor- 

 døjelige Dele gjøre det ikke; at den udskilte Saft der- 

 paa bliver syrlig og kan opløse (»fordøje«) dyriske Dele 

 (Lisekter, Brusk, Kjød, Æggehvide osv,); endelig at den 

 opløste kvælstofholdige Masse opsuges af Kjertlerne, thi 

 disse forandre Farve, og deres Protoplasma trækker sig 

 sammen til langsomt bevægede koraede Klumper. Alt 

 dette har Darwin oplyst os om gjennem en Række af 

 Experimenter, som det ^41 blive for vidtløftigt at an- 

 fore her. 



Ogsaa her træffe vi et Bevægelsesfænomen, hvad 

 man hidtil ikke har haft Anelse om; Kjertelhaarene ere 

 ubevægelige, men hele Bladets Rand sætter sig i Be- 

 vægelse og ruller sig ind i Lobet af et Par Timer, naar 

 det inciteres enten ved et fortsat Tryk af hvilken som helst 

 lille Gjenstand eller ved kvælstofholdige Stoffer, selv fly- 

 dende som Kjødextrakt. Da Darwin lagde nogle smaa 

 Fluer langs med den ene Rand af et Blad, var denne 

 Rand efter 15 Timers Forløb rullet ind "ligesom Sneglen 

 i det menneskelige Ore«, saa at den til Dels dækkede 

 Fluerne, og Kjertierne, der var i Berøring med Fluerne, 

 saa vel som de , der sad paa Randen , afsondrede alle 

 meget livlig; den anden Bladrand holdt sig uforandret. 



24* 



