386 



de Højtideligheder, hvormed vi fejre vor unge Forenings 

 Sammenkomst, med at udkaste et Billede af Videnska- 

 bernes Fremskridt, med i nogle slaaende Træk at paavise 

 den forskjellige Udviklingsgang, Videnskaberne have fulgt, 

 og de Højdepunkter, hvortil de have hævet sig. Et saa- 

 dant Hverv maa jeg frasige mig; det overstiger sikkert 

 ikke flere af mine Standsfællers og utvivlsomt heller ikke 

 flere blandt Dhrrs. Evner, men det gaar langt over mine. 

 Jeg besidder hverken den Myndighed eller den Dristig- 

 hed, hvormed Condorcet optraadte i Slutningen af fore- 

 gaaende Aarhundrede; jeg ser kun de nøgne Omrids og 

 enkelte lysende Punkter i det Billede, som der skulde være 

 Tale om at udmale for Dem, og for at fuldstændiggjøre 

 Billedet maa jeg henvende mig om Hjælp hos Dhrr., 

 der efter mig komme til at beklæde den hæderlige og 

 ansvarsfulde Stilling, som jeg nu indtager. 



Jeg vil da, mine Herrer! indskrænke mig til at tale 

 til Dem om det, som jeg véd, eller dog tror at vide, 

 i det jeg henvender Deres Opmærksomhed paa den Viden- 

 skab, hvortil jeg har helliget mit Liv. 



Kemien er siden Lavoisiers Tid ikke blot til- 

 taget i Omfang, den har antaget en hel ny Skikkelse. 



De kjende, mine Herrer! denne udødelige Mesters 

 Værk. Hans Arbejder angaaende Forbrændingen have 

 givet vor Videnskab et urokkeligt Grundlag, i det de 

 paa én Gang fastslaa Begrebet Grundstof og det af- 

 gjørende Kjendetegn paa en kemisk Forbindelse. I denne 

 gjenfindes de sammensættende Grundstoffers fulde Vægt; 

 naar en Forbindelse dannes af sine Grundstoffer, miste 

 disse intet i Masse, der gaar kun noget vægtløst tabt, 

 den Varme nemlig, der udvikles, i det Forbindelsen dan- 

 nes. Herpaa hviler L.'s Opfattelse, at et Grundstof som 



