395 



dette er, mine Herrer! den videnskabelige Kemis ene 

 rette Freragangsmaade : at bestemme Stoffernes Sammen- 

 sætning og ved en omhyggelig Undersøgelse af deres 

 Egenskaber saa vidt som muligt at bestemme Ordningen 

 af deres mindste Smaadele. Vor Videnskab sætter sin 

 Stolthed i at kunne gjøre dette, og heri bestaar det til- 

 syneladende ringe, men dog saa værdifulde Bidrag, den 

 kan yde til Besvarelsen af det til evige Tider tilbage- 

 vendende Spørgsmaal om Verdensstoffets almene Bygning. 

 Fra den Tids Undersøgelser i denne Retning skriver 

 sig Opdagelsen af en meget betydningsfuld Kjendsgjerning: 

 nemlig Klorets Indvirkning paa de organiske Stoffer. 

 Dette Grundstof uddrager Brinten af dens organiske For- 

 bindelser og træder selv ind i dens Plads, Atom for Atom, 

 uden at forstyrre Smaadelenes indre Ligevægt og, som 

 Dumas tilføjer, uden at forandre Stoffernes væsentlige 

 Egenskaber. Denne Paastand mødte fra Begyndelsen af 

 den heftigste Modstand. Hvorledes skulde Klor kunne 

 træde i Stedet for Brinten og udfylde dens Plads i For- 

 bindelserne? Disse to Stoffer, sagde Berzelius, ere 

 begavede med modsatte Egenskaber, saa at det enes 

 Fraværelse ikke kan afhjælpes ved det andets Tilstede- 

 værelse; tvungne ind i en Forbindelse forholde de sig 

 som to fjendtligsindede Brødre, lidet tilbøjelige og paa 

 ingen Maade skikkede til at leve under Tag sammen. 

 Disse Indvendinger og mange andre have ikke kunnet 

 berøve Kjendsgjerningerne deres Betydning. Erstat- 

 ningslæren (»Substitutionsteorien«) er gaaet sejrrig 

 ud af denne store Meningskamp; der betegner en Mærke- 

 dag i vor Videnskabs Historie. Dens naturlige Udvikling 

 har lidt efter lidt indført nye Synspunkter for Stoffernes 



