400 



bliver mere eller mindre udtømt ved Varmeudviklingen, 

 tillige en anden Ting med i Betragtning, nemlig den 

 Maade, hvorpaa Kraften ytrer sig. Det er denne, der 

 foranlediger den udvælgende Tiltrækningskraft, hvorom 

 Bergman talte for et Aarhundrede siden, og som bestem- 

 mer Forbindelsens Form. De forskjellige Grundstoffers 

 Atomer ere ikke begavede med samme Evne til at indgaa 

 Forbindelser med andre; de ere ikke indbyrdes »ækviva- 

 lente«. Det er denne Egenlied, der betegnes ved Ato- 

 miciteten, og denne Griindejendommeliglied ved Ato- 

 merne er uden Tvivl knyttet til en Forskjellighed i den 

 Maade, hvorpaa de udføre deres Bevægelser. Naar Ato- 

 merne indgaa Forbindelser med andre, tvinges deres 

 Bevægelser til at lempe sig efter hverandre, og denne 

 Tillempning bestemmer Formen for det nye Ligevægts- 

 system, der dannes, o: den nye Forbindelse. 



Saaledes ere de Atomer udrustede, hvoraf Kemikeren 

 nu til Dags opfører de molekylære Bygninger. I det han 

 paa én Gang tager sit Udgangspunkt fra Analysens 

 Kjendsgjerninger og fra en Fortolkning af Prøverne, ud- 

 trykker han Stoffernes Sammensætning ved Formler, der 

 angive Arten, Antallet og Ordningen af de Atomer, som 

 ethvert af disse Stoffers Molekyler indeholder. — Men er 

 dette nu mere end et aandrigt Tankeforsøg? Er ikke denne 

 Opstilling af Formler ved Hjælp af sindbilledlige Beteg- 

 nelser, der ere udsøgte og sammenstillede paa denne be- 

 stemte Maade for at give den molekylære Bygning en 

 bestemt Form, er ikke den slet og ret Snurrepiberi? Nej 

 paa ingen Maade! Disse Formler, hvorved Stoffernes 

 Sammensætning og Molekylernes Bygning ere udtrykte, 

 yde en værdifuld Hjælp til Undersøgelsen af deres Egen- 

 skaber og deres Omdannelser saa vel som til Opdagelsen 



