405 



meget, naar man af disse tager Vægtmængder, der for- 

 holde sig til hinanden som deres Atomtal (hvis de ere 

 underkastede fuldstændig ensartede Betingelser). Med an- 

 dre Ord, et Atom af de forskjellige Grundstoffer udfordrer 

 samme Varmemængde til en bestemt Forhøjelse af Varme- 

 graden, skjønt disse Atomer have meget forskjellig Vægt. 

 Paa hvilken Maade blive nu Atomerne paavirkede af 

 den Varme, der meddeles dem, og som forhøjer Varme- 

 graden lige meget? Den forøger deres Svingningshastig- 

 hed. Fysikerne anse Varmen for en Art af Bevægelse 

 og antage, at vi sanse den ved Hjælp af Svingninger i 

 Æteren, dette fuldstændig spændige, flydende Stof (Flui- 

 dum), som ikke kan bringes i Draabeform, ikke har no- 

 gen Vægt, og som udfylder hele det uendelige Verdens- 

 rum og alle Mellemrummene mellem et Legemes Smaadele. 

 Det er i dette Stof, at Stjærnerne udføre deres Kredsløb, 

 det er i det, Atomerne udføre deres Bevægelser og tilbage- 

 lægge deres Baner. Saaledes spreder Æteren som en 

 straalende Budbringer Lys og Varme omkring i hele 

 Verdensrummet; det, som den taber i Svingningshastig- 

 hed, naar den gjennemtrænger et koldt Legeme og op- 

 varmer det, meddeler den dette Legemes Atomer og 

 forøger saaledes deres Svingningshastighed; det, som 

 den vinder i Svingningshastighed ved Berøring med et 

 varmt Legeme, som den afkøler, berøver den dette Legeme 

 og formindsker derved Atomernes Svingningshastighed. 

 Saaledes føres Lys og Varme gjennem Verdensrummet fra 

 ét Legeme til et andet. Denne Betragtningsmaade vil 

 minde Dem om de Ord, som Goethe lægger Mørkets 

 Fyrste i Munden, da han klager over Lyset: »Det er 

 undfanget af Stoffet, forplantes og vedligeholdes af StoflFet 

 og vil gaa til Grunde med Stoffet.« 



