416 



Saaledes er Naturens Orden, og efterhaanden som 

 Videnskaben trænger dybere ind i Kjendskaben til den, 

 aabenbarer den os paa én Gang de simple Midler, der 

 ere benyttede, og den uendelige Forskjellighed i de Re- 

 sultater, som derved fremkomme. Saaledes bliver det os 

 muligt under Fligene af det Slør, som vi have kunnet 

 løfte, at opdage den lovmæssige Overensstemmelse og 

 Dybsindigheden i Verdensplanen. Men de sidste til Grund 

 liggende Aarsager kunne vi ikke opdage. Vi komme 

 herved ind i en anden Tankekreds, som den menneskelige 

 Aand for bestandig er forhindret i at følge og forstaa. 

 Saaledes er det, og vi kunne intet forandre deri. Det 

 er i saa Henseende til ingen Nytte, at Videnskaben har 

 aabenbaret den menneskelige Aand Sammenhængen i 

 Verdensbygningen og Lovene for alle Naturens Frem- 

 toninger; den menneskelige Tanke vil højere til Vejrs, 

 og i den Overbevisning, at Tingene ikke i dem selv have 

 deres sidste Tilværelsesaarsager og Ophav, ledes den 

 til som deres sidste Udspring at henføre dem til den 

 ene almægtige Gud. 



