434 



meddelt herom. Insektet kryber paa et af de store 

 ydre Blomsterblade ned mellem dette og et * af de tre 

 GrifFelblade. Paa Vejen passerer det først den lille Arflig 

 (a), og i det denne trykkes udad af Dyrets Ryg, kan den 

 modtage Støv, hvis dette medbringes; kort efter naar 

 Insektet den udad vendte Støvknap , der ligger presset 

 op mod Griflfelbladet , og gnider friske Støvkorn ind i 

 sin Haarklædning, og paa samme Tid kan det naa Hon- 

 ningen, der opbevares i de tre adskilte Rum mellem 

 Griffelen og Blomsterbladene. Paa Tilbagevejen klemmes 

 Arfligen indad (opad), og da dens ydre Side ikke er klæbrig, 

 modtager den intet Støv, men dette kan føres hen til et 

 andet Ar, Men en nærmere Iagttagelse af Blomsterbesøget 

 har føjet en Række interessante Enkeltheder til denne 

 almindelige Forklaring. Det har vist sig, at Blomsterne 

 ere forskjellige i deres Bygning. Hos nogle er Afstanden 

 mellem Kronblad og Griffelblad saa stor, at mange In- 

 sekter kunne krybe ned uden at berøre Arret. Hos an- 

 dre ere de to Blade trykkede saa tæt op til hinanden, 

 at kun meget smaa Insekter kunne slippe ned og udføre 

 Bestøvningen saaledes, som vi beskrev den, medens der- 

 imod de store Humler, der fortrinsvis besøge Sværd- 

 Lilien, finde denne Vej lukket og først efter lang Søgen, 

 opdage, at de fra Siden gjennem en ganske lille Aabning 

 kunne stikke Snabelen ned til Honningen, men de berøre 

 da altsaa hverken Støvdragere eller Ar. Den første Form 

 af Blomster passer derimod fortrinlig til Humlen. Den 

 vandrer ned og stryger sin Ryg først mod Ar og derefter 

 mod Støvknap. Men hvis den nu efter at have mættet 

 sig gik baglængs ud og saa gjentog Experimentet paa 

 det næste Kronblad, saa vilde Arrene modtage Støv af 

 den samme Blomst; dette finder ikke Sted. Naar Dyret 



