453 



rede om Efteraaret havde anrettet; ved Synet at de 

 utallige Reder, der bedækkede Træerne, fik de en Skræk 

 for de Ødelæggelser, Larverne vilde bevirke til Foraaret, 

 og tænkte med Bekymring paa Følgerne af deres For- 

 mering. Man var endog gaaet til Øvrigheden med et 

 meget alvorligt Andragende om at faa en almindelig 

 Larveudryddelse befalet, hvilken i øvrigt var uudførlig. 

 Under disse Omstændigheder troede jeg at burde indgive 

 en lille Afhandling til vort Agerdyrkningsselskab, i hvil- 

 ken jeg erindrede om de Perioder, hvor Larverne havde 

 været til Stede i lige saa store Masser paa Grantræerne, 

 hvad dog ikke havde forhindret dem i kort Tid efter at 

 blive sjældne. Jeg anførte Aarsagerne til disse For- 

 andringer i deres Talrighed, og i det jeg gjorde opmærk- 

 som paa den, jeg nylig havde opdaget, erklærede jeg til 

 alles store Forbavselse, at man til næste Aar vilde have 

 Møje med at finde selv blot enkelte Reder. Denne For- 

 udsigelse gik fuldstændig i Opfyldelse! 



I Almindelighed ere vore Vintre altsaa ikke fordærve- 

 lige for Insekterne, men de dræbe dog uundgaaelig det 

 rigtig nok lille Tal af dem, der ikke taale en saadan 

 Kuldegrad, som Frosten undertiden kan naa. Kulden er 

 altsaa til en vis Grad en Ødelæggelsesaarsag, men Tør- 

 heden er det endnu mere, thi dens Virkning, der 

 ikke er mindre sikker, er meget mere omfattende. Proces- 

 sionslarverne have ogsaa givet mig Exempler derpaa. 

 IMartsmaaned vandre de »i Procession« ned ad Træerne, 

 og efter at have flakket om i nogle Timer begrave de 

 sig i Sandet i en ringe Dybde og indhylle sig hver for 

 sig i sit Silkesvøb for at forvandles til Pupper og senere 

 blive Sommerfugle. Dette Forvandlingsarbejde udfordrer 

 nødvendigvis en vis Fugtighed, men det hænder under- 



