466 



eller gaar let hen over, hvad der ikke passer i hans 

 Kram, men er saare vidtløftig, hvor det passer, og som 

 derhos paa ægte Lommeprokurator-Manér dundrer mod 

 Paastande, som ingen har gjort, og modbeviser Sætninger, 

 som ingen har fremsat; thi der er da intet fornuftigt 

 Menneske, som vil paastaa, at Fuglene blot ødelægge 

 skadelige Insekter, eller at Fuglene fuldstændig kunne 

 skille os af med saadanne.« »)S. 55 fortæller han, at 

 Oldenborrerne flyve om Natten og paa den Tid kun kunne 

 tages af Natravne og Natrovfugle ; han har intet at melde 

 om, hvor let det er at tage disse »natlige« Insekter om 

 Dagen, og hvor mange af dem der i Oldenborre-Aarene 

 fortæres af mangfoldige Fugle, lige fra Spurven og op til 

 Rovfuglene, men især af Ravnefuglene, f. Ex. Skovskader 

 og Kornkrager, hvilke sidste endog efter en af de største 

 praktiske Fuglekj enderes, gamle Naumanns, Iagttagelser 

 gaa systematisk til Værks ved Jagten, i det nogle samle dem i 

 Træerne, andre opsamle de ved denne Lejlighed nedfal- 

 dende. Mon man ikke i Departementet »Landes« har 

 Lejlighed til at se Stære, Krager, Alliker, Storke og 

 Maager skarevis følge Plovmanden og samle de oppløjede 

 Larver?« 



Det er en Selvfølge, at vi ikke kunne tiltræde denne 

 haarde Dom. Hr. Perris kan have begaaet en og an- 

 den Fejl*), han kan have overset et og andet, hans Op- 

 fattelse kan være noget ensidig, maaske lige saa meget 

 som den Mening, han bekæmper; han kan i Stridens Hede 

 have forivret sig og ført et og andet Slag i Luften, 

 men hans agtede Forfatternavn borger for , at hans Ar- 

 tikel er alvorlig ment og ikke et letfærdigt Forsvar for 

 en Sag, hvorpaa han ikke selv tror. Det kan være me- 

 get sandt, »at Lysten til at frede om Fuglene er først 

 nylig vaagnet hos os og langt fra trængt igjennem overalt; 

 der er derfor al Grund til at frede om denne Lyst, og 

 det kan være tids nok at modarbejde den, naar den skulde 

 begynde at drives for vidt, f. Ex. ved at frede Fugle, 

 som gjøre større Skade end Nytte.« Men fremfor alt 

 gjælder det jo om at udfinde Sandheden, og fjærner man 



*) Vor Brevskriver mener saaledes, at der S. 56 skal staa »Korn- 

 krager« i Stedet for »Ravne«; thi »Ravne« i store Skarer i Sel- 

 skab med Stære, ædende Hvede og Rug paa Markerne, det har 

 man vist ingensteds hørt Tale om.» Han opstiller ogsaa den 

 Formodning, som vist nok er meget grundet, at der S. 58 og 59 

 skal læses »Spætter« (Pies) i Stedet for »Skader« (Pies). 



