(Eumetopias Stelleri) o^ Stel lers Sø bjørn (Cal- 

 lorhinus ur sinus), der be^ge ere eller have været 

 udbredte langs hele det stille Havs nordlige Kyst fra 

 Kurilerne og det sydlige Kamtschatka paa den ene Side 

 til Kalifornien paa den anden. I den sydlige Gruppe ere 

 de to samme Typer repræsenterede: Søløven af Otaria 

 jubata, Søbjørnen af x\rctocephalus falklandicus, 

 der begge ere udbredte langs med Syd-Amerikas Kyster 

 fra Peru, der leverer c. 8000 Søløve-Skind om Aaret, 

 og Chile paa Vestsiden, og Rio de la Plata (eller rettere 

 fra Maldonado, hvor »Islas de los Lobos« bære Navn 

 efter dem) paa Østsiden, til Falklands-Øerne og de andre 

 Syd for Amerika liggende Øgrupper (Ny-Shetland, Ny-Syd- 

 Georgien o. s. V.), Desuden findes der Søhjørne ved Afrikas 

 og Nyhollands Sydkyst samt ved Nyzeland og alle de syd 

 for disse Lande liggende antarktiske Øer og Øgrupper; 

 men hvor vidt det er den samme Art som den ved Syd- 

 Amerika forekommende Form, er endnu uafgjort. Den 

 mellemste Gruppe , i geografisk (og maaske ogsaa i 

 systematisk) Henseende, bestaaer af en Søløve -Slægt 

 (Zalophus), af hvis to Arter den ene (Z. Gillespii) er 

 kjendt fra Japan og Kalifornien; paa begge Steder falder 

 dennes Sydgrændse betydelig sydligere end de to Arters, 

 med hvilke den længere mod Nord tildels vistnok har 

 Udbredelse til fælles; den anden Art (Z. lobatus) nærmer 

 sig Ækvator fra den anden Side; den findes nemlig ved 

 Nyholland, og det er muligt, at dens Udbredning strækker 

 sig til Molukkerne, altsaa ind i den ægte tropiske Zone*). 



*) De ægte Sæler — Sælernes anden Familie — falde atter i 3 

 Grupper: a) De eg en lige Sæler (Phocinæ), omfattende Slægten 

 Phoca med vore Telbekjendte nordiske Arter: den plettede og 

 den ringede Sæl, Svartsiden og Remmesælen , hvis Udbredning 



1* 



