10 



Sobjornenes Besøg paa Pribyloff-Øerne i Sommer- 

 maanederne tinder alene Sted tor Forplantningens Skyld, 

 og de af dem, der deltage i denne Virksomhed, maa 

 nodvendigvis tbrblive paa Land eller i Nærheden af 

 dette, indtil Ungerne ere i Stand til at gaa i Vandet. 

 Saa vidt vides tage de gamle Sæler aldeles ingen Føde 

 i denne lange Tid. Men for at kunne skildre paa en 

 forstaaelig Maade de forskjellige Klasser af Sælers Pligter 

 paa denne vigtige Aarstid vil det være nødvendigt først 

 at beskrive de forskjellige Former , hvorunder Arten 

 træder op. 



Hannen opnaaer ikke sin fulde Størrelse førend i 

 det sjette Aar; den har da en Længde af 3i — 4 Alen, 

 et Omfang af 3 — 3?, hvor den er førest, og en Vægt af 

 5.— 700 Pund. Af Farve er den mørkebrun med graa 

 Haarspidser paa Hals og Skuldre. Kun disse gamle 

 Hanner besætte Ynglepladserne tilligemed Hunnerne. En 

 fuldvoksen Hun er 2 Alen lang, 1^ i Omfang og vejer 

 80 — 100 Pund; den har et længere Hoved, en kortere 

 Hals og en fyldigere Bagkrop. I det Øjeblik den for- 

 lader Vandet, er dens Farve mørk staalgraa paa Ryggen, 

 hvid paa Siderne og Brystet; men den forandres efter- 



supplerer Steliers Beretning. Det vilde imidlertid neppe kunne 

 lade sie gjøre at sammensmelte begge Beretninger til en, og 

 paa den anden Side blive vel vidtløftligt ogsaa at give Stellers 

 Plads her, hvorfor vi indskrænke os til at henvise til denne, 

 som vel ogsaa andetstedsfra turde være mange Læsere bekjendt 

 i Udtog. Kt Træk er der imidlertid, som det vilde være meget 

 interessant at se stadfæstet; St. fortæller, at Søløve-Hannerne 

 ofte parre sig med Sobjørne-Hunnerne, noget hvori disses ellers 

 saa skinsyge Hanner ere nødte til at finde sig. En saadan fri- 

 villig Krydsning mellem forskjellige Arter er vistnok et meget 

 mærkeligt Fænomen, og det vilde især være vigligt at faa at 

 vide, om disse unaturlige Forbindelser have Dannelsen af Bastarder 

 til Følge, eller om de forblive golde. (M. A.) 



