14 



rumpies bagfra og derfor behøve Plads til at vende sig 

 om i Spring for at kunne forsvare sig eller angribe deres 

 Fjende. Da deres Ojne ere indrettede til at se i Vandet, 

 er deres Syn svagt, naar de ere ude af dette Element. 

 De maa derfor hovedsagelig stole paa deres Hørelse og 

 Lugt for at advares mod Fare, og selv medens de ligge 

 og sove paa Klipperne, vende de sig dog stedse mod den 

 Side, hvorfra der hores nogen Bevægelse eller Lyd. 



Hver Dag kommer der nu smaa Flokke af Hanner; 

 der er kun faa aargamle derimellem, flere to, tre, fire 

 eller fem Aargamle, omtrent lige mange af hver Aargang; 

 derimod er der flere af de ældre Aldersklasser end af hine 

 yngre, og hver af disse baner sig kæmpende Vej til sit 

 gamle Stade paa Ynglepladsen — Steller beretter, at 

 de hellere dø end opgive det — eller bemægtiger sig et 

 nyt og belaver sig paa at forsvare det, hvis Ejeren skulde 

 komme og kræve det. De anerkjende ingen anden Ret 

 end den stærkeres, og den, der kommer bagefter, maa søge 

 sig et nyt Stade. Kampen og Brølet er derfor staaende 

 Dag og Nat og lyder i Afstand som et kjørende Jern- 

 banetog. 



Omtrent den 15de Juni ere alle Hannerne forsamlede, 

 have fuldstændig besat Pladsen og ligge og vente paa 

 Hunnerne; disse komme først i ringe xAntal, men alt som 

 Aarstiden rykker frem, vokser dette, og midt i Juli ere 

 Ynglepladserne saa fuldstændig optagne, at Hunnerne 

 ofte ligge ovenpaa hinanden. Mange Hunner synes ved 

 deres Ankomst at ønske at vende tilbage til en bestemt 

 Han, og man seer dem derfor ofte klatre op paa de 

 yderste Skjær for at overse Ynglepladserne og kalde, lyt- 

 tende efter Svar fra en bekjendt Røst; derpaa svømme de 

 hen til et andet Sted og gjøre det samme igjen, indtil 



