16 



hver Hun en Hvalp'), der vejer omtrent 6 Pd.; den er 

 ganske sort og beholder denne Farve hele Sommeren. 

 Hvalpene ere hel kraftige straks efter Fødselen og die 

 meget snart efter denne. Moderen røber stor Hengiven- 

 hed for sin egen Unge og skjelner dens Skrig mellem 

 tusinders. Hunnens Røst ligner et Faars, Ungens et 

 Lams Brægen ; Hannens sammenlignes derimod med en 

 Løves Brøl. Efter Steller brøle Søbjørnene som en Ko, 

 naar de ligge og more sig ved Stranden, som en Bjørn, 

 naar de slaaes, og pibe som Faarekyllinger, naar de have 

 slaaet deres Fjende af Marken ; ogsaa naar de lide af 

 Træthed eller Hede, lade de høre en pibende Fløjten. 

 Faa Dage efter at have født er Hunnen rede til at parre 

 sig; de fire eller fem Asly gamle Hanner passe nu paa langs 

 med Kysten, og naar dens skinsyge Sultan ikke er paa 

 sin Post eller er i Færd med at forjage en Rival, smut- 

 ter en Hun i Vandet, og en ivrig »Ungkarli) følger hende 

 et Stykke bort fra Kysten**). Naar hun saa vender til- 

 bage til Land, bliver hun behandlet med stor Ligegyl- 

 dighed af alle derværende Hanner; nn faaer hun Lov til 

 at strejfe om paa Ynglepladsen, hvor hun vil, hvorimod 



*) To synes at være en Undtagelse. Drægtigheden varer, som man 

 vil se, næsten et Aar; hos Søløverne er den kortere, 9—10 

 Maaneder. 



**) Capt. Bryan t synes at være af den Mening, at Parringen kun 

 sjelden foregaaer paa Land, og da det intet Steds omtales, at de 

 gamle Hanner gaa i Vandet i dette Øjemed, vilde Følgen deraf 

 være, som der ogsaa er slaaet paa tidligere, at det egenlig er de 

 unge Hanner og ikke de gamle, der deltage aktivt i Forplantnings- 

 værket. Dette er imidlertid i og for sig lidet rimeligt og synes 

 ikke at stemme med Stellers Iagttagelser; en anden Sag er det, 

 at det gaaer her ligesom ved andre polygame Dyr, at de unge 

 Hanner, som strejfe om i Nærheden, ofte benytte sig af Lejlig- 

 heden, medens de gamle slaaes. (M. A.) 



