22 



Flok. Naar de ere komne tilstrækkelig laDgt bort fra 

 Ynglepladserne, gjore de Holdt for at rense Flokken saa 

 vidt muligt for dem, der ere for gamle; thi kun Skindene 

 af de to eller tre Aars ere prima Varer, de ældre ere for 

 grove til at gaa i Handelen. Denne Udsondring gaaer 

 for sig ved at drive Sælerne langsomt fremad i en krum 

 Linie; de gamle ere trevne og holde sig tilbage, men 

 drive de yngre fremad; Mændene aabne da deres Rækker 

 og lade de gamle gaa igjennem og vende tilbage til 

 Kysten; Resten drives til Slagtepladsen, uagtet den 

 endnu indeholder mange, der ere for gamle til at have 

 Værdi. Det er nødvendigt at drive Flokken noget bort 

 tra Ynglepladsen , da Lugten af Blodet og Ligene vilde 

 forurolige Sælerne paa denne; en anden Grund dertil er, 

 at man vil lade Sælen selv bære sit Skind til Saltehuset, 

 02 derfor er man ofte nødt til at drive dem en Mil eller 

 fem Fjerdingvej. Drivningen maa imidlertid udføres med 

 megen Forsigtighed , da den voldsomme Anstrængelse 

 bringer dem i stærk Sved, og gaaer dette ud over en vis 

 Grændse, gaa Uldbaarene løse, og Skindet er værdiløst. 

 En kold Dag kan man uden Fare drive dem en god 

 Fjerdingvej. De marschere ved at løfte sig fra Jorden 

 paa deres Forben og smække Kroppen efter sig i en 

 Slags Side-Galopspring. Naar de ere komme til Slagte- 

 pladsen , faa de Lov til at hvile og afkjøle sig, medens 

 et Par Drenge passe paa, at de ikke splittes ad. Saa 

 bliver en mindre Flok, 70 — 100, skilt fra de andre, 

 omringet og dreven tæt sammen, saa at de træde paa 

 hinandens Luffer og derved holde hinanden fangne. De, 

 der egne sig til at aflives, kunne da let udvælges; de 

 dræbes hurtig ved et let Slag paa Snuden med en 

 haard Trækølle. De, der skydes ud, faa Lov at begive 



