26 



om Aaret*). i\.t de Sæl- Arter, der tidligere ere blevne 

 meget stærkt forfulgte for deres Skinds eller Spæks 

 Skyld, ere blevne næsten udryddede paa mange Steder 

 ved Syd-Amerikas Kyster, erbekjendt; W eddel anslaaer 

 Antallet af de ved Syd-Shetland uden Hensyn til Alder 

 eller Kjøn dræbte Søbjørne i 1821 og 1822 til 320,000; 

 da man dræbte Mødrene, døde de 3 eller 4 Dage gamle 

 Unger selvfølgelig ligeledes, og ved Udløbet af det andet 

 Aar vare de derfor næsten udryddede. Andre Steder har 

 man dog baaret sig fornuftigere ad: »Lobos-Øen« i Mun- 

 dingen af la Plata-Floden bliver (eller blev i det mindste) 

 bortforpagtet af Regeringen i Montevideo paa Betingelse, 

 at Jægerne kun maa dræbe Sæler til bestemte Tider, for 

 at forebygge disse Dyrs Udryddelse. 



Om den nordiske Søløve foreligger der mindre 

 udførlige Beretninger. Efter Bryant har Hannen ofte 

 en Længde af 6^ Alen og en Vægt af 15-1800 Pd., 

 hvorimod Hunnerne ikke opnaa mere end J af denne. 

 Søløvens Brøl kan børes langt bort, og naar den rejser 

 sig i Vrede, giver dens Hoved- og Halsform den en paa- 

 faldende Lighed med det Dyr, hvorefter den har faaet 

 Navn. Dens Skind har betydelig Værd som Handels- 

 artikel i Distriktet, da det bruges til at gjøre alle Slags 

 Baade fra Enmands-Kanoen til Lægteren paa 20 Ton**); 



•) 1803 var der i Unalaska samlet 800,000 Skind, som for ikke at 

 trykke Prisen bleve brændte eller kastede i Vandet paa 100,000 

 nær; 1811 leverede derfor PribylofV-Øerne kun 80,000, 1816 30,000, 

 1821 50,000, 1827 30,000. Senere har Produktionen altsaa hævet 

 sig igjen (M. A.) 



") 1 Anledning af denne Benyttelse af Søløvens Skind til Baade 

 kan del være passende her at meddele nogle Oplysninger om en 

 fordums Benyttelse af den udryddede nordiske Søkoes Skind 

 i samme Øjemed, der for ikke længe siden ere fundne i det 



