48 



Linie lang , er brunlig eller indvendig hvid af Farve 

 og udvikler sig i Jorden. Paa samme Forkim udvikles 

 Sædg^jemmer og .Eggjemmer, hine fortrinsvis paa Over- 

 fladen, disse paa Underfladen, og de ere mere ned- 

 sænkede i For- 

 kimens Væv end 

 hos de foregaa- 

 ende Grupper — 

 navnlig gjælder 

 dette Sædgjem- 

 merne (s — s), der 

 udvikle sig helt 



Fig. 12. Længdesnit gjennem Forkimen af al min delig inde i ForkiuieU 

 Maanerude. 



endog under nogle 

 faa Cellelag, som siden gjennembrydes, for at Sædlegemerne 

 kunne blive frie; disse ligne Bregnernes, men ere større. 

 Æggjemmerne (æ) synes derimod slet ikke at afvige fra 

 de tidligere omtalte, medens Kimdannelsen er højst for- 

 skjellig. Selve Befrugtningsakten er endnu ikke iagt- 

 tagen, som rimeligt er, hvor Forkimens underjordiske 

 Levevis frembyder saa mange Vanskeligheder for Iagt- 

 tagelsen. 



Saaledes have vi hos alle de tre her gjennemgaaede 

 Planteklasser to Generationer; den første er den kjønnede, 

 der fra hos Bregnerne og Padderokkerne at være grøn, 

 bladagtig og istand til at ernære sig selv, saa at den 

 paafaldende minder om de løvbærende Halvmosforraer, 

 synker hos Slangetungefamilien ned til et lille, blegt, 

 knoldformet Legeme, der som Frøet hviler i Jorden og 

 ligesom dette ikke kan ernære sig selv, men maa op- 

 fostre den unge Plante af de Næringsstoff'er, der ere 



